Справа № 367/13108/25
Провадження №2-а/367/70/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
14 липня 2026 року  Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді     Шестопалової Я.В.,
при секретарі     Пронченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
в с т а н о в и в:
У жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5967553 від 18.10.2025 р., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити, стягнути з відповідача Головного управління національної поліції в Київській області на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 19.10.2025 року інспектором відділення поліції № 1 (м. Буча) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області, капітаном поліції Костенком Дмитром Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5967553 від 19.10.2025 р., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Згідно фабули постанови, «18.10.2025 року о 23 год 39 хв у м. Буча, бульвар Богдана Хмельницького, буд. 19, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ТОЙОТА з НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не увімкнув покажчик повороту при здійсненні маневру, чим порушив п.9.2.6 ПД-порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП».
Вважає вказану постанову серії ЕНА N? 5967553 від 19.10.2025 р. протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а поліцейським всупереч вимогам ст. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з?ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина у вчиненні такого правопорушення.
18.10.2025 року позивач, поспішаючи додому до початку комендантської години, рухався на автомобілі додому. Раптово побачив, що позаду екіпаж патрульної поліції надавав вимогу про зупинку. Зупинившись з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, співробітники поліції, не увімкнувши з самого початку нагрудні бодікамери, почали стверджувати, що нібито позивач порушив ПД, а саме не увімкнув покажчик повороту, порушуючи пункт 9.2.6. Позивач фіксував момент спілкування з місця події під відеозапис. 
Вважаючи за необхідне притягнути позивача до відповідальності, інспектор фактично розпочав розгляд справи. Позивач, нервуючи, що не встигне додому до початку комендантської години, попросив перенести розгляд справи, для того щоб скористатись правовою допомогою, оскільки не є досконало обізнаним у законодавстві. Однак, інспектор знаючи, що адвокат не зможе жодним чином прибути зараз на місце зупинки, не задовольнив клопотання та склав відносно позивача постанову. 
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 року справу передано на розгляд судді Шестопалової Я.В.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 листопада 2025 року було відкрито провадження по справі та відповідачу встановлено 15-ти денний строк для надання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Частинами 4 та 5 статті 250 КАС України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що постановою інспектора відділення поліції № 1 (м. Буча) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області, капітаном поліції Костенком Дмитром Олександровичем серія ЕНА № 5967553 від 18.10.2025 р.  ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення в розмірі 510,00 грн., за ч. 2 ст.122 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 18.10.2025 року о 23 год 39 хв у м. Буча, бульвар Богдана Хмельницького, буд. 19, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ТОЙОТА з НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не увімкнув покажчик повороту при здійсненні маневру, чим порушив п.9.2.6 ПД-порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП»
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (з наступними змінами), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Відповідно до п. 9.1. Правил дорожнього руху, попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; звукові сигнали; перемикання світла фар, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда, увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.
П. 9.2. ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Стаття 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.
Частиною 2 вказаної статті передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Статтею 77 КАС України встановлено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності обов`язок доказування правомірності своїх дій покладається на суб`єктавладних повноважень у разі, якщо останній заперечує проти позову.
Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача). В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 р.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що в діях позивача є подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.
Судом встановлено, що з відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що 18.10.2025 року ОСОБА_1 зупинив автомібіль на вимогу поліцейського за те, що позивач під час зміни напрямку руху не увімкнув покажчик повороту.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності у разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Частина 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу, а санкція за ч. 2 ст. 122 КУпАП може бути застосована лише у разі порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Однак, при дослідженні судом відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що позивач просив перенести розгляд його справи, оскільки бажав скористатися правовою допомогою, повідомив, що його адвокат не зможе зараз під`їхати зважаючи на пізній час.
Але поліцейським у цьому клопотанні було відмовлено, оскільки на його думку, позивач намагається затягнути розгляд справи та мав запросити адвоката саме в час розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбаченістаттями 210 і 2101цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюютьсястаттями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України.
Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся о 00:07 год., а також те, що у місті Буча з 00.00 год. діє комендантська година, то суд вважає, що відмова у перенесенні розгляду справи для отримання правової допомоги та її розгляд без участі адвоката, коли про це було заявлено клопотання, не відповідала вимогам закону.
Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме права особи на отримання правової допомоги є підставою для скасування оскаржуваної постанови, таким висновок міститься у постанові ВС від 18.02.2020 у справі №524/9827/16-а.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Абз. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведено правомірність складання постанови серії ЕНА N? 5967553 від 19.10.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладання на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510 грн, а отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ч. 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу,стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.9, ч.1 ст.126, ч.4 ст. 126,, п.1 ч.1 ст.ст.247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст.77, 268-272, 286 КАС України, суд 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 5967553 від 19.10.2025 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Київській області (Код ЄДРПОУ:40108616, адреса: вул. Володимирська, буд. 15, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:       Я.В. Шестопалова