Номер провадження 2/754/10246/26
Справа №754/9301/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

09 вересня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І., 
за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г., 
за участю представника позивача Банецького Б.І.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 207 585,45 грн.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
29 вересня 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (надалі - Позивач) звернулось до Суду з позовом. Позивач просить стягнути з Відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 207 585,45 грн станом на серпень 2025 року, зокрема:
1. Заборгованість за послуги, спожиті до 01.05.2018: Централізованого опалення: 25913,49 грн. Інфляційна складова: 4483,04 грн. Три відсотки річних: 1231,14 грн. Централізованого гарячого водопостачання: 14375,35 грн. Інфляційна складова: 2486,93 грн. Три відсотки річних: 682,97 грн.
2. Заборгованість за послуги, спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021: Централізованого опалення: 27431,27 грн. Інфляційна складова: 4745,62 грн. Три відсотки річних: 1303,14 грн. Централізованого постачання гарячої води: 28155,64 грн. Інфляційна складова: 4870,92 грн. Три відсотки річних: 1337,57 грн.
3. Заборгованість за послуги, спожиті з 01.11.2021: Постачання теплової енергії: 40460,53 грн. Інфляційна складова: 5673,18 грн. Три відсотки річних: 1576,27 грн. Пеня: 1917,78 грн. Постачання гарячої води: 32859,35 грн. Інфляційна складова: 4259,27 грн. Три відсотки річних: 1170,21 грн. Пеня: 1423,73 грн.
4. Заборгованість за абонентське обслуговування: Постачання теплової енергії: 787,00 грн; Постачання гарячої води:441,05 грн. 
Також Позивач просить покласти на Відповідачів судовий збір у сумі 3113,78 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідачі, будучи споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються Позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , не виконалий своїх зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Тому вони, як дієздатні особи, що проживають та/або зареєстровані за вказаною адресою, відповідають за накопичену заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідач, ОСОБА_1 , подав заяву про визнання позову частково, просить застосувати строк позовної давності, розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців.
УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА
Відповідно до витягу з територіальної громади м. Києва у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, зокрема, такі повнолітні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (надалі - Споживач).
Співвласники багатоквартирного будинку, у якому Відповідачка має зареєстроване місце проживання, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір.
Послуга з постачання гарячої води, а в опалювальний період - послуга з постачання теплової енергії для потреб опалення згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових індивідуальних договорів про надання послуги за правилами статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (надалі - Закон про ЖКП).
Позивач у справі надає послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, які належать до житлово-комунальних послуг відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону про ЖКП.
Послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги. Зокрема, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води затверджені постановами Кабінету Міністрів України, про що Позивач повідомив на власному вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/. Ці договори є публічними договорами приєднання.
Зокрема, з 01.05.2018 до 31.10.2021 КП "Київтеплоенерго" було виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
КП "Київтеплоенерго" також є правонаступником ПАТ "Київенерго" щодо права вимоги заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, надані до 01.05.2018 року. Відповідно до умов договору цесії та типового договору про надання послуг, затвердженого постановою КМУ №630, КП "Київтеплоенерго" має право вимагати від споживача у цій справі сплати заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, що виникла до травня 2018 року.
Відповідачі у справі є індивідуальними споживачами, які отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб відповідно до умов цих типових договорів (пункт 6 частини першої статті 1 Закону про ЖКП).
Вони, як індивідуальні споживачі, зобов`язані здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, і не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ними до укладення відповідного договору. Вони мають обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами - не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, тобто у строки, встановлені у пункті 34 договорів (пункт 5 частини другої статті 7, частина перша статті 9 Закону про ЖКП).
У контексті житлово-комунальних послуг, Відповідачі мають обов`язок, встановлений частиною третьою статті 9 Закону про ЖКП, яка визначає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Наявність факту проживання та/або реєстрації особи у житловому приміщенні споживача є підставою для виникнення солідарної відповідальності. У такому разі надавач житлово-комунальних послуг має право вимагати виконання зобов`язання: частково або в повному обсязі від усіх боржників разом; або від будь-кого з них окремо (наприклад, від одного зареєстрованого чи проживаючого).
Суд встановив, що станом на 31.08.2025 заборгованість Відповідачів становила 207 585,45 грн: 
1. Заборгованість за послуги, спожиті до 01.05.2018: Централізованого опалення: 25913,49 грн. Інфляційна складова: 4483,04 грн. Три відсотки річних: 1231,14 грн. Централізованого гарячого водопостачання: 14375,35 грн. Інфляційна складова: 2486,93 грн. Три відсотки річних: 682,97 грн.
2. Заборгованість за послуги, спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021: Централізованого опалення: 27431,27 грн. Інфляційна складова: 4745,62 грн. Три відсотки річних: 1303,14 грн. Централізованого постачання гарячої води: 28155,64 грн. Інфляційна складова: 4870,92 грн. Три відсотки річних: 1337,57 грн.
3. Заборгованість за послуги, спожиті з 01.11.2021: Постачання теплової енергії: 40460,53 грн. Інфляційна складова: 5673,18 грн. Три відсотки річних: 1576,27 грн. Пеня: 1917,78 грн. Постачання гарячої води: 32859,35 грн. Інфляційна складова: 4259,27 грн. Три відсотки річних: 1170,21 грн. Пеня: 1423,73 грн.
4. Заборгованість за абонентське обслуговування: Постачання теплової енергії: 787,00 грн; Постачання гарячої води:441,05 грн.
Суд, розглядаючи питання спливу строку позовної давності, виходить з такого.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону про ЖКП).
Отже, зобов`язання Відповідача з оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виникали щомісячно.
Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630).
Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі №712/8916/17.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина першої статті 257 ЦК України). Для зобов`язань з визначеним строком виконання, як у цьому випадку, перебіг позовної давності починається з наступного дня після закінчення строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).
Під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року з 12.03.2020 по 30.06.2023 (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25). В умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився (пункт 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25).
Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану (пункт 96 постанови від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25).
Отже, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX (постанова Верховного Суду від 04.12.2025 у справі № 757/24181/20-ц).
Водночас надалі Законом України від 14 травня 2025 року №4434-ІХ "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", що набрав законної сили 04.09.2025, виключено пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану.
Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення (частина третя статті 263 ЦК України).
З огляду на те, що обчислення строку позовної давності було відновлено 04.09.2025, а позовну заяву подано 29.09.2025, станом на момент звернення до суду після відновлення перебігу строку минуло 25 дні.
Станом на 24.09.2025 строк позовної давності сплинув за вимогами, трирічний строк яких повністю вичерпався ще до запровадження карантинних обмежень (тобто до 02.04.2020 року), це заборгованість за січень 2017 року та всі попередні періоди. Також строк позовної давності сплив за вимогами щодо боргу за лютий 2017 року, березень 2017 року.
Отже, за висновком Суду строк позовної давності не є пропущеним стосовно вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги, за період споживання, починаючи з квітня 2017 року.
Натомість вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги, що були надані до березня 2017 року (включно) заявлені за межами строку позовної давності.
Суд встановив, що згідно з розрахунком Позивача, заборгованість Відповідача за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, що спожиті до березня 2017 року, становить 23 590,72 грн. 
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (стаття 266 ЦК України).
За наведених обставин заява Відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності підлягає задоволенню. 
Суд відмовляє у стягненні заборгованості в сумі 23 590,72 грн за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, що спожиті до квітня 2017 року, а також у стягненні 3 840,41 грн інфляційної складової та 1 079,72 грн 3% річних за період 01.01.2024-31.08.2025, що Позивач нарахував на вказану суму боргу. Загальна сума, у стягненні якої відмовлено судом з підстав спливу строку позовної давності - 28 510,85 грн.
Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню, становить 179 074,60 грн (207585,45 грн (заявлено) - 28 510,85 грн (відмовлено)). Ця сума включає як основну суму заборгованості, так і нараховані 3 % та інфляційні втрати, пеню.
Суд, керуючись принципами змагальності та диспозитивності, дійшов висновку, що часткове визнання позову Відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги є обґрунтованими, тому ухвалює рішення про часткове задоволення позову.
Щодо клопотання про надання розстрочення виконання рішення Суд виходить з такого.
Відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, посилаючись на те, що має намір добросовісно виконати рішення суду, але не має можливості виконати рішення суду повністю, ураховуючи тяжкий матеріальний стан.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).
Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).
Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).
Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності Відповідача, соціальний аспект, складну ситуацію в країні та ті, виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням Відповідача на максимально можливий строк.
При цьому, Суд бере до уваги, що Позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас Суд вважає, що розстрочка виконання стане значним стимулом для Відповідачів добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечить задоволення вимог Позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями - забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи.
Розподіл судових витрат
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову також покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).
Суд частково задовольнив позовні вимоги. Розмір судового збору пропорційно задоволеним вимогам становить 2 686,11 грн (3 113,78 х 179 074,60/207 585,45), який покладається на Відповідачів по 1 343,05 грн.
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 179 074,60 грн заборгованості станом по 31.08.2025 грн, розстрочивши виконання рішення суду терміном на 12 місяців, а саме: на боржників покладається обов`язок здійснити виплати на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у розмірі 14 922,88 грн щомісячно протягом 12 місяців. Кожен платіж повинен бути внесений до 20 числа відповідного календарного місяця, починаючи з жовтня 2026 року. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 1 343,05 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 1 343,05 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач (Стягувач) Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (адреса: вул. Площа І. Франка, 5, м. Київ; код ЄДРПОУ 40538421).
Відповідач (Боржник) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Відповідач (Боржник) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 14.09.2026.

Суддя          Інна КОВАЛЕНКО