УХВАЛА
14 липня 2026 року
м. Київ
справа № 732/1224/25
провадження № 61-8635ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2026 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» (далі - ТОВ «Гетьманське») про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, у якому просив:
- розірвати договір оренди землі № 131 від 30 березня 2015 року (змінений додатковими угодами № 429 від 01 січня 2018 року та б/н від 18 березня 2023 року, які є його невід`ємними частинами) щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,06 га, з кадастровим номером 7421482400:03:000:0497, та припинити речове право на вказану земельну ділянку, а саме: право оренди, зареєстроване за ТОВ «Гетьманське», номер запису про інше речове право - 11248600;
- розірвати договір оренди землі № 310 від 30 березня 2015 року (змінений додатковими угодами № 428 від 01 січня 2018 року та б/н від 18 березня 2023 року, які є його невід`ємними частинами) щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,95 га, з кадастровим номером 7421482400:03:000:0430, та припинити речове право на вказану земельну ділянку, а саме: право оренди, зареєстроване за ТОВ «Гетьманське», номер запису про інше речове право - 11248333;
- стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату за користування вказаними земельними ділянками кадастрові номери: 7421482400:03:000:0497, 7421482400:03:000:0430 за 2023 - 2024 роки у розмірі 22 985, 84 грн із подальшим вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів, а також судові витрати.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договір оренди землі № 131 від 30 березня 2015 року (змінений додатковими угодами № 429 від 01січня 2018 року та б/н від 18 травня 2023 року, які є його невід`ємними частинами) щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,06 га, з кадастровим номером 7421482400:03:000:0497. Розірвано договір оренди землі № 310 від 30 березня 2015 року (змінений додатковими угодами № 428 від 01 січня 2018 року та б/н від 18 травня 2023, які є його невід`ємними частинами) щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,95 га, з кадастровим номером 7421482400:03:000:0430. Стягнуто з ТОВ «Гетьманське» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельними ділянками кадастрові номери: 7421482400:03:000:0497, 7421482400:03:000:0430, за 2023 рік та 2024 рік у розмірі 22 985, 84 грн, із подальшим вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судового збору.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «Гетьманське» залишено без задоволення. Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2026 року залишено без змін.
29 червня 2026 року ТОВ «Гетьманське» звернулося до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2026 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2026 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог .
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції.
Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року визнано доречним вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають, передусім, подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. При розгляді можливих заходів щодо судів третьої інстанції державам слід мати на увазі, що справи вже пройшли слухання в двох інших судах.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачуваним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - дотримання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України до категорії малозначних віднесено справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення у справі за позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за орендною платою.
За приписами пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла -сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
Ціна позову у цій справі визначена позивачем у розмірі 22 985, 84 грн (заборгованість з орендної плати).
Таким чином, ціна позову у цій справі становить 22 985,84 грн (що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (30 х 3 328 грн = 99 840грн). Ця справа відноситься до категорії малозначних.
Оскільки ця справа є малозначною, ухвалене у ній судове рішення може бути оскаржене виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі ТОВ «Гетьманське» посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес. 
Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини і надану ними обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у цій справі.
Незгода позивача з ухваленими за результатами розгляду судовими рішеннями у цій справі не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для учасника справи або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Гетьманське» подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, не довело наявності винятків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2026 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк
Г. В. Коломієць
Д. Д. Луспеник