Справа № 759/14824/24
Провадження № 2/216/283/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

06 липня 2026 року       місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Стартановича Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №8 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14.11.2023 о 22.15 год у м. Київ на вул. Костельникова, 5Б, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «CITROEN»реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_3 та транспортного засобу «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.12.2023 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_4 , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №217811693 в акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна». Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страховик потерпілої особи та надав всі необхідні документи, тому позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 224719,45 грн. Відповідно вищевказаної постанови суду відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тому у позивача виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму страхового відшкодування. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача завданні збитки в порядку регресу в розмірі 224719,45 грн, а також покласти на відповідача відшкодування витрат по сплаті судового збору.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та, враховуючи що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 14.11.2023 о 22.15 год, керуючи транспортним засобом «Audi E-Tron», д.н.з. НОМЕР_4 , який належить йому на праві власності, та рухаючись по вул. Котельникова, 5Б у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та постійно контролювати його рух, під час зустрічного роз`їзду з транспортним засобом «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався бокового інтервалу та здійснив з ним зіткнення, після чого здійснив наїзд на транспортні засоби «Tоyota», д.н.з. НОМЕР_3 , «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3. «б», 12.1, 13.3, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 , перебуваючи у тому ж місці і той же час, керуючи транспортним засобом «Audi E-Tron», д.н.з. НОМЕР_4 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, місце пригоди залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. «а, д» п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року (а.с. 22-23) встановлено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн на користь держави. Постанова не оскаржена та набрала законної сили 26 грудня 2023 року. У судовому засіданні, під час розгляду вказаної адміністративної справи, ОСОБА_1 свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав та підтвердив обставини викладені у протоколах про адміністративне правопорушення.
У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14 листопада 2023 року є доведеною та не підлягає доказуванню. 
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_4 , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №217811693 в акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна» (а.с. 17). 
Відповідно до повідомлень про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 18-19, 20, 21) з заявами про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулись потерпілі власники вищевказаних транспортних засобів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та надали всі необхідні документи (а.с. 6, 8, 10). 
На підставі вказаних заяв та наданих потерпілими стороною документів складені страхові акти: №01/72655/3.2.29 від 17.04.2024 потерпілий ОСОБА_2 на суму 51000,00 грн, №01/72680/3.2.29 від 22.04.2024 потерпіла ОСОБА_4 на суму 102200,00 грн, №01/72640/3.2.29 від 04.03.2024 потерпіла ОСОБА_5 на суму 71440,00 грн (а.с. 52-54). На підставі вказаних страхових актів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: потерпілий ОСОБА_2 – 51000,00 грн, потерпіла ОСОБА_4 – 102200,00 грн, потерпіла ОСОБА_5 – 71440,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 55-57).
За змістом ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон № 1961-IV), який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно підпункту в) пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України № 1961-IV, який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи викладене, оскільки постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року по справі №759/22823/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та встановлено, що останній залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для відповідальності відповідача.
Разом з цим, необхідно зазначити той факт, що матеріалами справи підтверджується виплата потерпілим страхового відшкодування на загальну суму 224640,00 грн, а позивач у своїх вимогах зазначає розмір відшкодування в сумі 224719,45 грн, що не відповідає фактично сплаченим коштам. 
На підставі вищевикладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах фактично сплаченої суми страхового відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3026,93 грн (224640 грн х 3028,00 грн: 224719,45 грн).
Керуючись ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191Цивільного кодексу України,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, який був чинним на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, ст.ст. 2, 12, 13, 133, 137, 139, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 224640,00 грн (двісті двадцять чотири тисячі шістсот сорок гривень).
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» судовий збір в сумі 3026,93 (три тисячі двадцять шість гривень дев`яносто три копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
-позивач: акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», юридична адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, код ЄРДПОУ: 20842474;
-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя        Д.В.СТАРТАНОВИЧ