484/2782/25
2/479/48/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
08 липня 2026 року      с-ще Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді Репушевської О.В., 
за участю секретаря судового засідання Мардар Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №484/2782/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники судового провадження:
позивач   ТОВ "Споживчий центр",
відповідач    ОСОБА_1 ,
представник відповідача адвокат Вялова І.М., за ордером серія ВЕ №1169554
від 27 жовтня 2025 року.,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальність "Споживчий центр" в особі представника звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 19 травня 2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №19.05.2023-100002396, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 6000 грн. строком на 42 дні та зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за його користування, комісію у термін, встановлений договором. ТОВ "Споживчий центр" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Однак, ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 12720 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 6000 грн., проценти - 6720 грн.. Тому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "Споживчий центр" вказану заборгованість та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, з підстав, викладених у письмових пояснень, розгляд справи проводити за їх відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно кредитного договору (оферти) №19.05.2023-100002396 від 19 травня 2023 року ТОВ "Споживчий центр" надає позичальнику кредит у розмірі 6000 грн., строком на 42 дні, зі сплатою процентної ставки у розмірі 2%.
Згідно п.3.1. договору (оферти), за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п.4.1 договору (оферти), кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-83ХХ-ХХХХ-6164.
У вказаному кредитному договорі зазначено, що для його підписання та укладення слід ввести код з смс-повідомлення, яке було відправлено на фінансовий номер 0680664030.
Згідно квитанції "LIQPAY" вбачається, що 19 травня 2023 року було здійснено переказ коштів в сумі 6000 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , призначення платіжної операції: видача за договором 19.05.2023-100000839. Проте не зазначено отримувача даних коштів.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача.
Кожна заявлена обставина має бути підтверджена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст.77-80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно запитуваної інформації з АТ КБ "Приватбанк" від 18 листопада 2025 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . 
Крім того, згідно запитуваної інформації з АТ "Ощадбанк" від 20 листопада 2025 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банківська платіжна картка № НОМЕР_5 не імітувалась.
Отже, позивачем не доведено факту надання грошових коштів (кредиту) відповідачу ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договором, оскільки картка 5167-83*6164 не емітована на ім`я відповідача та за нею не обслуговується.
Надану позивачем квитанцію "LIQPAY", з якої вбачається здійснення 19 травня 2023 року переказу коштів в сумі 6000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , призначення платіжної операції: видача за договором 19.05.2023-100002396, суд відхиляє як доказ, оскільки він не є належним достовірним доказом підтвердження заявленої позивачем обставини щодо грошового переказу кредитних коштів 19 травня 2023 року кредитодавцем саме ОСОБА_1 , як позичальнику.
Суд зауважує, що надані позивачем, а також отримані судом докази в порядку їх витребування за клопотанням представника відповідача не містять відомостей, які б прямо або опосередковано свідчили про те, що відповідач фактично отримала та користувалась кредитними коштами, у зв`язку з чим мала би обов`язок повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи принцип змагальності та обов`язок доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, докази, покладені в основу позову, не відповідають критеріям належності, допустимості та достатності, не підтверджують обставин, викладених у позовній заяві, та не можуть бути прийняті судом як підтвердження виникнення, зміни чи припинення правовідносин між сторонами.
Враховуючи, що позивачем не доведена обставина передання кредитних коштів саме позичальнику ОСОБА_1 , що свідчить і про відсутність обов`язку відповідача повертати ці кошти кредитодавцю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки позов задоволенню не підлягає, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.76-81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя :