ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/3834/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Харківській області

на постанову Східного апеляційного господарського суду (Демідова П.В., Білоусова Я.О., Мартюхіна Н.О.)
від 07.04.2026 (повний текст складено 09.04.2026)

за позовом: Державної екологічної інспекції у Харківській області

до Приватного підприємства "Агросервіс СГ"

про стягнення 955 894,80 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог
1. Державна екологічна інспекція у Харківській області (далі - Позивач, Скаржник) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Агросервіс СГ" (далі - Відповідач) про стягнення 955 894,80 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведеною перевіркою виявлено та зафіксовано факти порушення Відповідачем правил зберігання відходів життєдіяльності тварин у непризначеному для цього місці.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд Харківської області рішенням від 18.12.2025 у справі №922/3834/25 позов задовольнив повністю, стягнув з Відповідача на користь держави грошові кошти за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в розмірі 955 894,80 грн, стягнув з Відповідача на користь Позивача 14 338,42 грн судового збору.
4. Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване таким:
- дії службових осіб Позивача з проведення позапланової перевірки в період з 05 по 06, з 09 по 13, з 16 по 18 січня 2023 року та прийняті за її наслідками рішення, Відповідачем оскаржені не були;
- з метою встановлення розміру заподіяних державі збитків, Позивачем проведено розрахунок розміру шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів, яким визначено, що загальна сума нанесеної державі Україна шкоди через порушення відповідачем природоохоронного законодавства становить 955 894,80 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Розрахунок арифметично та методологічно виконаний у відповідності до приписів Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства;
- вина Відповідача полягає у незабезпеченні захисту земель від забруднення, засмічення та невжитті заходів запобігання негативному та екологічно небезпечному впливу на земельній ділянці та ліквідації наслідків такого впливу, що призвело до завдання державі збитків, які підлягають відшкодуванню.
5. Східний апеляційний господарський суд постановою від 07.04.2026 апеляційну скаргу Відповідача задовольнив, рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі №922/3834/25 скасував, ухвалив нове рішення, яким у позові відмовив повністю. Стягнув з Позивача на користь Відповідача витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 17 206,11 грн.
6. Постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, мотивована таким:
- в матеріалах справи містяться посилання на витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, показник якого врахований при розрахунку заподіяної шкоди, проте відповідні витяги в матеріалах справи відсутні, що ставить під сумнів правильність здійсненого розрахунку;
- показник нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який покладений в основу розрахунку розміру шкоди, має бути підтверджений належними доказами, тобто має бути доведеним, проте всупереч викладеному витяги, на які є посилання у розрахунках, відсутні;
- сам по собі акт перевірки уповноваженого органу не може бути єдиним і достатнім доказом для притягнення до відповідальності за порушення, а має оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Відсутність належного документального розміру шкоди виключає можливість притягнення до відповідальності.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та правова позиція інших учасників справи
7. 01 травня 2026 року Позивач (Скаржник), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 у справі № 922/3834/25 та залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі № 922/3834/25.
8. Підставами касаційного оскарження Скаржник зазначив пункти 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) з посиланням на підпункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України.
9. В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 01.05.2025 у справі № 904/1735/24, щодо механізму визначення розміру матеріальних збитків судом.
10. Також Скаржник стверджує, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме статей 76-79, 86, 236 ГПК України та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статті 1166 Цивільного кодексу України та статті 41 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища" та з невідповідністю висновку суду апеляційної інстанції обставинам справи, їх неповним з`ясуванням, що призвело до неправильного її вирішення.
11. В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, з посиланням на підпункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України, Скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки наданим Позивачем доказам, які встановлюють та підтверджують факт наявності порушень з боку Відповідача, зокрема таким як: акт перевірки від 18.01.2023 № 01/12-01/03-04, припис інспекції від 23.01.2023 №01/03-13, протоколи вимірювань показників складу та властивостей ґрунту та іншим документам (наявним у матеріалах справи).

12. Відповідач в межах строку, встановленого Верховним Судом, подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційної інстанції - залишити без змін.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
13. Позивачем з метою перевірки тверджень, викладених у колективному зверненні мешканців с. Мокра Рокитна та с. Одринка Харківського району Харківської області від 02.11.2022 (вхідний реєстраційний номер КО-104 від 04.11.2022), враховуючи погодження Державної екологічної інспекції України від 27.12.2022 № 2.5/236ПГ, на підставі наказу №1-12-01 від 04.01.2023 та направлення №1-12-01/03-04 від 04.01.2023, ст.ст.4, 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженим наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 07.04.2020 за № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за № 350/34633, у період з 05 по 06, з 09 по 13, з 16 по 18 січня 2023 року, проводилась позапланова перевірка державного нагляду (контролю) Відповідача щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони атмосферного повітря, охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, використання та охорони земель, поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами.
14. У ході проведення позапланового заходу контролю (перевірки) Позивачем встановлено та зафіксовано, що Відповідач зареєстрований за адресою: 63211, Харківська область, Харківський район, (раніше Нововодолазький район), село Мокра Рокитна, вул. Бедівська, 34, основним видом діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).
15. Під час фактичного обстеження земельної ділянки зазначеної у колективному зверненні громадян, в присутності директора Відповідача ОСОБА_1 , виявлено засмічення земельної ділянки, саме на відкритому ґрунті, приблизно в 900м від автодороги, що веде до с. Мокра Рокитна Харківського району, Харківської області, в полі, неподалік лісопосадки виявлені сторонні предмети і матеріали (відходи життєдіяльності тварин).
16. До перевірки Відповідачем надано договір оренди землі загальною площею 3,8255га на вищевказану земельну ділянку від 25.12.2014 б/н, укладений між гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (орендодавці) та Відповідачем (орендар), відповідно до якого орендодавці надають, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий № 6324284500:01:001:0159, яка знаходиться на території Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком оренди на 20 років. Проєктних (дозвільних) документів, що посвідчували б можливість розміщення (складування) відходів життєдіяльності тварин на вищевказаній земельній ділянці Відповідачем надано не було.
17. З метою фіксації порушення вимог природоохоронного законодавства, у присутності директора підприємства ОСОБА_1., складено додаток № 1 до акту перевірки, який підписаний останнім без зауважень.
18. Також у присутності ОСОБА_1 , з метою та встановлення можливого перевищення вмісту забруднюючих речовин (у порівнянні з фоновими значеннями), здійснено відбір зразків ґрунту з вищевказаної земельної ділянки.
19. Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції проведено лабораторні дослідження ґрунту (протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 № 01-2023/1-2) та встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 5 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 3,1 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельної ділянки, що є псуванням земель.
20. Крім того, під час проведення перевірки здійснено обстеження земельної ділянки на відстані 300м від АДРЕСА_1 , вздовж лісопосадки, неподалік сіносховища.
21. До перевірки директором Відповідача ОСОБА_1 надано документи, що посвічують право користування вищевказаною земельною ділянкою, а саме договір оренди землі, укладений між гр. ОСОБА_4 (орендодавець) та Відповідачем (орендар) від 20.01.2012, загальною площею 1,3352 га, з кадастровим номером 6324284500:01:002:0026 та договір оренди землі, укладений між гр. ОСОБА_5 (орендодавець) та Відповідачем (орендар) від 12.01.2012, загальною площею 5,0314 га, з кадастровим номером 6324284500:01:002:0043.
22. З метою проведення лабораторних досліджень ґрунту та встановлення можливого перевищення вмісту забруднюючих речовин (у порівнянні з фоновими значеннями), здійснено відбір зразків ґрунту з вищевказаних земельних ділянок, які перебувають в оренді відповідача.
23. Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції проведено лабораторні дослідження ґрунту, результатами досліджень проб ґрунту (протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 № 02-2023/3-4) та встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 3,4 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 2,2 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельних ділянок, що є псуванням земель.
24. За результатами проведеної позапланової перевірки складено акт від 18.01.2023 № 01/12- 01/03-04 та припис від 23.01.2023 № 01/03-13, які направлено засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача, у зв`язку із відмовою останнього від їх підписання та отримання. Факт отримання підтверджується відміткою у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.
25. Заперечень на вищевказаний акт перевірки від Відповідача до Інспекції не надходило.
26. Таким чином, проведеною перевіркою виявлено та зафіксовано факти порушення Відповідачем правил зберігання відходів, а саме зберігання відходів життєдіяльності тварин у не призначеному для цього місці, на земельній ділянці (на відкритому ґрунті), що, на думку Позивача, є порушенням вимог ст. 91 Земельного Кодексу України, в частині недодержання вимог законодавства про охорону довкілля, абзацу одинадцятого частини першої ст.35 Закону України "Про охорону земель", пункт "з" частини першої статті 17 Закону України "Про відходи" та ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".
27. 07.02.2023 на адресу Інспекції від відповідача надійшла скарга на припис від 23.01.2023 № 01/03-13 у пунктах 1-3 якої останній фактично визнає факти порушення ним вимог природоохоронного законодавства, що спричинили засмічення та забруднення земельних ділянок та просить Інспекцію продовжити термін виконання вимог припису до 30.06.2023.
28. 21.02.2023 на адресу директора Відповідача ОСОБА_1. Інспекцією направлено лист за вих. № 1114-03-07, яким повідомляється про надання згоди на подовження терміну виконання вимог припису до 30.06.2023.
29. З метою добровільного відшкодування Відповідачем збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, зумовлених засміченням земельних ресурсів, 17.02.2023 на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку Позивач направив претензії із розрахунками збитків № 15 на суму 890 112,00грн, № 16 на суму 59 340,80грн та № 17 на суму 6 442,00 грн, які залишені Відповідачем без відповіді та задоволення, шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у добровільному порядку до теперішнього часу ним не відшкодовано.
30. Дії посадових осіб Позивача щодо порядку проведення перевірки, складання акту перевірки, надання припису, складання розрахунку розміру збитків та пред`явлення претензій щодо добровільного відшкодування шкоди, відповідачем в порядку адміністративного судочинства не оскаржувались.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
31. Верховний Суд перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, з урахуванням викладеного у відзиві, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
32. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
33. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
34. За приписами ст. 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
35. Статтею 2 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими нормативно-правовими актами.
36. За приписами ст. 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
37. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
38. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
39. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
40. Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), встановлює єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
41. Відповідно до п. 2, 3 зазначеного Порядку дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Міндовкіллям. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п`ять років.
42. Згідно з ч. 1, 4, 5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну цивільну і кримінальну відповідальність.
43. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
44. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
45. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
46. За приписами ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря несуть відповідальність згідно з законом.
47. Згідно зі ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.
48. Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
49. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
50. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 у справі № 910/1236/21 зазначив, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
51. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
52. Визначаючи розмір матеріальних збитків, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (схожий правовий висновок щодо оцінки судом розрахунку збитків/шкоди, викладений у постановах Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 926/1904/19, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).
53. Верховний Суд у постанові від 12.03.2025 у справі № 909/131/24 вказав на те, що протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки.
54. Відповідно, суди, розглядаючи спори про стягнення шкоди (збитків), мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.
55. Разом з тим, у деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
56. Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.
57. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
58. При цьому господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.
59. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.05.2025 у справі № 904/1735/24, на яку посилається Скаржник.
60. Як встановили суди попередніх інстанцій, Позивачем з метою перевірки тверджень, викладених у колективному зверненні мешканців с. Мокра Рокитна та с. Одринка Харківського району Харківської області від 02.11.2022 (вхідний реєстраційний номер КО-104 від 04.11.2022), враховуючи погодження Державної екологічної інспекції України від 27.12.2022 № 2.5/236ПГ, на підставі наказу №1-12-01 від 04.01.2023 та направлення №1-12-01/03-04 від 04.01.2023, ст.ст.4, 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженим наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 07.04.2020 за № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за № 350/34633, у період з 05 по 06, з 09 по 13, з 16 по 18 січня 2023 року, проводилась позапланова перевірка державного нагляду (контролю) Відповідача щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони атмосферного повітря, охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, використання та охорони земель, поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами.
61. Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції проведено лабораторні дослідження ґрунту (протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 № 01-2023/1-2) та встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 5 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 3,1 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельної ділянки, що є псуванням земель.
62. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, обмежився формальним посиланням на відсутність у матеріалах справи витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, залишивши поза увагою сукупність інших доказів, які підтверджують як факт протиправної поведінки Відповідача, так і обґрунтованість визначеного Позивачем розміру шкоди.
63. Зокрема, суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому, що розрахунок розміру шкоди здійснений Позивачем відповідно до затвердженої Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка є нормативно-правовим актом обов`язкового застосування, а сам розрахунок протягом розгляду справи в суді першої інстанції Відповідачем жодним чином не спростований, посиланням на проведення такого розрахунку не на підставі витягів з технічної документації нормативної грошової оцінки земель, що він є завищеним, не клопотав в суді першої інстанції і про витребування витягів, на які є посилання в матеріалах справи. Тому відсутність в матеріалах справи витягів сама по собі не підтверджує помилковість розрахунку шкоди. 
64. Суд звертає увагу, що за змістом частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач, заперечуючи проти розміру заявленої шкоди, у порядку, передбаченому процесуальним законом, не скористався своїм правом спростувати наданий Позивачем розрахунок, у тому числі шляхом подання клопотання про витребування додаткових доказів чи призначення експертизи, а обмежився лише запереченнями загального характеру.
65. Крім того, Суд враховує встановлений судами факт, що Відповідач у своєму зверненні від 07.02.2023 на адресу Позивача фактично визнав обставини порушення ним вимог природоохоронного законодавства, що спричинили засмічення та забруднення земельних ділянок, та просив лише про продовження строку виконання вимог припису - що є належним і допустимим доказом на підтвердження протиправності поведінки Відповідача та узгоджується з висновками акта перевірки, припису та протоколів лабораторних досліджень ґрунту.
66. За таких обставин Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сукупність наявних у справі доказів - акт перевірки, припис, протоколи вимірювань показників складу та властивостей ґрунту, розрахунок розміру шкоди, здійснений відповідно до затвердженої Методики, та визнання Відповідачем факту порушення - є достатньою для встановлення всіх елементів складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок, вина), необхідних для покладення на Відповідача обов`язку відшкодувати заподіяну державі шкоду.
67. Висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність розміру шкоди з підстав відсутності в матеріалах справи окремих витягів з технічної документації, за наявності інших взаємоузгоджених доказів, зокрема визнання Відповідачем факту порушення, є передчасним та таким, що не відповідає встановленим обставинам справи, а тому не може бути підставою для відмови в позові.
68. Отже, Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну оцінку наявним доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, тоді як постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права щодо оцінки доказів, що відповідно до статті 310 ГПК України є підставою для її скасування.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
69. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
70. Оскільки суд апеляційної інстанції безпідставно скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, постанова Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі № 922/3834/25 - залишенню в силі.
Судові витрати
71. У зв`язку зі скасуванням постанови суду апеляційної інстанції та залишенням в силі рішення суду першої інстанції, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг покладаються на Відповідача відповідно до статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Харківській області задовольнити.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 у справі № 922/3834/25 скасувати.
3. Рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі № 922/3834/25 залишити в силі.
4. Стягнути з Приватного підприємства "Агросервіс СГ" (63211, Харківська область, Харківський район, с. Мокра Рокитна, вул. Бедівська, 34, код ЄДРПОУ 03762271) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 6, код ЄДРПОУ 37999518) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 17 206,11 грн та касаційної скарги у розмірі 28 680,00 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна 

І. Кондратова