Справа №592/7741/26 	
Номер провадження 22-ц/816/2335/26 	
Категорія - 44 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Петен Я.Л. (суддя-доповідач), суддів: Черних О.М., Худика А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 травня 2026 року, постановлену у складі судді Шияновської Т.В. у м. Суми, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, 

в с т а н о в и в:

Короткий зміст заявлених позовних вимог і ухвала суду першої інстанції

У травні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 320/1927/23 було відмовлено у відкритті провадження за його позовною заявою до члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження,   ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі №320/1927/23 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року було скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.
За подання апеляційної скарги він сплатив судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, а також комісію у розмірі 42,94 грн.
Зазначав, що з 2023 року по 2026 рік ціни зросли, а отже у 2026 році на суму 2190,14 грн, не можна придбати та сплатити те саме, що можна було придбати та сплатити у 2023 році. Отже, сума 2147,20 грн, яку він сплатив у 2023 році за подання вищезазначеної апеляційної скарги, не є еквівалентною сумі 2147,20 грн у 2026 році. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже, у 2026 році судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги в електронній формі на ухвалу суду становить 2662,40 грн. Таким чином, сума 2147,20 грн у 2023 році є еквівалентною сумі 2662,40 грн у 2026 році. З огляду на вищевикладене сума 42,94 грн, яку він сплатив у 2023 році в якості комісії за сплату вищезазначеного судового збору, також не є еквівалентною сумі 42,94 грн у 2026 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році у порівнянні з прожитковим мінімумом для працездатних осіб у 2023 році зріс на 23,99403874813711%. Отже, сума, яка є еквівалентною у 2026 році сумі 42,94 грн у 2023 році, є сума, яка складається з 42,94 грн, та з 23,99403874813711% від цієї суми. Таким чином, сума 42,94 грн у 2023 році є еквівалентною сумі 53,24 грн у 2026 році.
Внаслідок постановлення незаконної ухвали від 10 травня 2023 року та пов`язаної з цим необхідності звернення до суду апеляційної інстанції за захистом своїх прав, і відповідно сплати судового збору, йому була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 2 715,64 грн (2662,40 грн + 53,24 грн) в еквіваленті станом на 2026 рік, яка, відповідно до положень ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України, підлягає стягненню на його користь.
Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд стягнути на його користь з Державного бюджету України 2 715,64 грн компенсації матеріальної шкоди.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 травня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що  позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми. 
Апеляційну скаргу мотивує тим, що норми Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» не містять положень про те, що судові витрати, які позивач поніс за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у відкритті провадження, повертаються позивачу. Таким чином, повернення судових витрат, які позивач поніс за подання апеляційної скарги на ухвалу адміністративного суду про відмову у відкритті провадження, не відбувається в порядку адміністративного судочинства.
Зауважує, що у випадку задоволення апеляційної скарги позивача на ухвалу адміністративного суду про відмову у відкритті провадження, повернення судових витрат, які позивач поніс за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у відкритті провадження, може відбуватися тільки шляхом подання до суду загальної юрисдикції позову про відшкодування матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства. 
Відтак вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що понесені ним судові витрати в адміністративній справі не є матеріальною шкодою.

У судове засідання апеляційного суду Ванярха В.М. не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не є перешкодою для перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 порушено питання про відшкодування у судовому порядку за правилами цивільного судочинства за рахунок Державного бюджету України судового збору та банківської комісії, з урахуванням еквіваленту відповідних сум у 2023 році та у 2026 році, які були сплачені ним за подання в адміністративній справі № 320/1927/23 на постановлену ухвалу суду скарги, яку суд апеляційної інстанції задовольнив та оскаржуване судове рішення скасував.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 зауважила, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України). Порядок розподілу судових витрат в адміністративній справі врегульований статтею 139 КАС України.
У резолютивній частині рішення (постанови) суд зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 246, пп.«в» п. 4 ч. 1 ст. 322, пп. «б» і «в» п. 4 ч. 1 ст. 356 КАС України). Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не вирішив питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України).
Судові витрати, понесені в адміністративній справі, зокрема і сплачений судовий збір, не є шкодою, що може бути відшкодована у цивільній справі за рахунок бюджетних асигнувань адміністративного суду, рішення якого було скасоване в адміністративній справі судом вищої інстанції. Означені витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими КАС України. Питання про розподіл судових витрат, зокрема судового збору, понесених під час розгляду адміністративної справи, вирішує у встановленому процесуальним законом порядку відповідний адміністративний суд, а не загальний суд у позовному провадженні за правилами цивільного судочинства. 
При цьому, відмовляючи у відкритті провадження з підстав того, що питання розподілу судових витрат, понесених під час розгляду адміністративної справи, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, судом першої інстанції не враховано, що зі змісту позовної заяви слідує, що заявлений позивачем до стягнення розмір матеріальної шкоди, складається не лише із суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, а і банківської комісії, яка була сплачена у зв`язку з реалізацією права на апеляційне оскарження, а також і з урахуванням еквіваленту відповідних сум у 2023 році та станом на 2026 рік. Тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі помилковим, оскільки вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для відшкодування матеріальної шкоди, яка, за доводами позивача, складається не лише із суми судового збору, на стадії відкриття провадження у справі, не є можливим. 
Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував зазначені обставини, у зв`язку з чим дійшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 травня 2026 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, Державної казначейської служби України, про стягнення матеріальної шкоди, направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2026 року.

Головуючий -  	Я.Л. Петен	

Судді: О.М. Черних 

А.М. Худик