Справа № 450/6035/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/1073/26 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 липня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.
секретаря Гаврилюк Я.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року в складі судді Мусієвсього В.Є. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
встановив:
У грудні 2025 року позивач Товариство з обмежено відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі – ТОВ «Цикл Фінанс») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2027697660 від 30.11.2019 продукт (POS) у розмірі 7788 грн. 04 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2019 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №2027697660, відповідно до умов якого, Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання в частині виконання договірних відносин.
20.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу №20/08/21, згідно із умовами якого первісний кредитор АТ «ОТП Банк» відсутпив на користь нового кредитора – ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за Кредитним договором №2027697660 від 30.11.2019, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. 
Згідно із договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Цикл Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 7788 грн. 04 коп, із яких: заборгованість по тілу кредиту: 6237,18 грн; заборгованість по відсотках: 0,91 грн; заборгованість по комісії: 1549,95 грн. Просив позов задовольнити.
Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року закрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» штраф в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 3028 грн. 
Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «Цикл Фінанс» оскаржив таку в апеляційному порядку. Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи та у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального права дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі та накладення штрафу на позивача. 
В обгрунтування доводів скарги покликається на те, що на момент подання позовної заяви, зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за Кредитним договором відповідачем не виконано, ні первісному кредитору, а ні новому кредитору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Зазначає, що відповідачу в повній мірі відомо про факт наявності заборгованості за договором, більше того, відповідач вчиняв дії щодо уникнення сплати заборгованості, яка склалась у зв`язку з його відмовою виконувати взяті на себе зобов`язання ще перед АТ «ОТП Банк», а в подальшому перед ТОВ «Цикл Фінанс». 
Зауважує, що Кредитний договір №2027697660 від 30.11.2019 складається з двох частин, тобто включає в себе два абсолютно різні методи кредитування. Відповідно до першої частини Кредитного договору позичальнику надються кредитні кошти на придбання Товару, загальний розмір яких складає 7788,04 грн (Кредитний договір №2027697660 (POS) від 30.11.2019). Друга частина Кредитного договору стосується саме карткового рахунку з встановленим на ньому Кредитним лімітом (Кредитний договір №2027697660 (CARD) від 30.11.2019, який позичальник використовує на власний розсуд та власні потреби. 
Зазначає, що у поданому позові позивач посилався на першу частину Кредитного договору №2027697660 (POS) від 30.11.2019, відповідно до якого позичальник отримав кредні кошти на придбання товару. Тому, в даному випадку сторонами є ТОВ «Цикл Фінанс» та ОСОБА_1 , підставою є виникла заборгованість за кредитним договором. Обидва складники позовної заяви є тотожними, на відміну від предмета спору, в якому є дві різні заборгованості за різними умовами кредитування. 
У постанові КЦС ВС від 28 травня 2025 року у справі №643/4873/20 визначено, що закриття провадження за п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України застосовується виключно при повній тотожності, нетотожність хоча б одного елемента виключає закриття. 
Стверджує, що ТОВ «Цикл Фінанс» направив до суду два не тотожних по змісту позови. Перший позов за заборгованістю по кредитному ліміту карткового рахунку (CARD), другий позов за заборгованістю по споживчому кредиту (POS), проте суд першої інстанції не правильно ознайомився з даним кредитним договором та не в повній мірі дослідив матеріали справи, що потягло за собою ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення у даній справі в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором №2027697660 (POS) від 30.11.2019 в сумі 7788,04 грн та накладення штрафу в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн. 
Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, скасувати накладений штраф, стягнути судовий збір. 
Відзив на апеляційну каргу не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду судового рішення. 
Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання 21 липня 2026 року не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого. 
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Пустомитівського районного суду від 04.12.2025 у цивільній справі №461/7270/25, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2027697660 від 30.11.2019 у розмірі 16350 грн. 01 коп., яка складається з 10000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6350 грн. 01 коп. заборгованості за відсотками. Вирішено питання стягнення судових витрат. Таким чином, набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення колегія суддів враховує таке.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Підстави закриття провадження у справі визначені у ст.255 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто, коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.
У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №320/9224/17 (провадження №14-225цс19) зазначено, що згідно з п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц (провадження №14-58цс18) вказано, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.
Згідно із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №640/9380/19, від 15 листопада 2021 року у справі №428/9280/20, від 21 грудня 2021 року у справі №295/983/21, від 19 січня 2022 року у справі №766/4505/20.
Як встановлено судом, у справі №461/7270/25 позивач звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2027697660, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК» 30.11.2019 (CARD) в розмірі 16350 грн. 01 коп., яка складається з 10000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6350 грн. 01 коп. заборгованості за відсотками.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 вересня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд Пустомитівського районного суду Львівської області за підсудністю.
В свою чергу, рішенням Пустомитівського айонного суду Львівської області від 04 грудня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2027697660 від 30.11.2019 у розмірі 16350 грн. 01 коп., яка складається з 10000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6350 грн. 01 коп. заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Натомість, у справі, що переглядається апеляційним судом, ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2027697660 від 30.11.2019 продукт (POS) у розмірі 7788 грн. 04 коп.
У доводах апеляційної скарги ТОВ «Цикл Фінанс» вказує, що місцевим судом не враховано, що у цивільній справі №461/7270/25 предметом розгляду справи є стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 2027697660 (CARD) від 30.11.2019 у розмірі 16350,01 грн за використання кредитного ліміту, в той час як у цивільній справі №450/6035/25 предметом розгляду є стягнення кредитної заборгованості в розмірі 7788,04 грн на придбання товару за кредитним договором №2027697660 (POS) від 30.11.2019. 
З доданих до позовної заяви документів вбачається, що 30.11.2019 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2027697660, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: 7347 грн 00 коп – на придбання товару у продавця 1 – ТОВ Комфі Трейд КБ ІМ Ідентифікаційний код: 36962487; 390 грн 00 коп на сплату додаткових послуг Банку, а саме послуга: «СМС+Довідка». Загальний розмір кредиту 7737 грн 00 коп. Дата остаточного повернення Кредиту: 30 листопада 2021 року. Строк на який надається кредит визначено Графіком платежів. Комісія за управліннея кредитом – щомісячно, у розмірі 3% від суми кредиту. Передоплата позичальника – 2000,00 грн. 
Згідно п. 1.2 договору протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фікосвана процентна ставка у розмірі 0,01% річних. 
Відповідно до п. 1.3 Договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язан, реквізити якого визначені у Додатку №1 до Кредитного договору. 
Датою надання Банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахувння за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару (п. 1.4 Договору). 
20 серпня 2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу №20/08/21, згідно із умовами якого первісний кредитор – АТ «ОТП Банк» відступив на користь нового кредитора – ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за Кредитним договором №2027697660 від 30.11.2019, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. 
З витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021 встановлено, що загальна заборгоаність по продукту POS становить 7788,04 грн, з яких 6237,18 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 0,91 грн – заборгованість по комісії, 1549,95 грн. – заборгованість по комісії. 
Судова колегія зауважує, що POS-кредит (Point of Sale loan) це споживчий кредит, який оформлюється безпосередньо в торговій точці (магазині, салоні, на сайті) під час купівлі товару чи послуги. Це швидкий спосіб отримати розстрочку або кредит, не відвідуючи банк. Такий кредит видається під конкретну покупку: техніку, меблі, будівельні матеріали, турпутівки тощо. Банк перераховує кошти продавцю відразу, а клієнт забирає товар і починає виплачувати кредит банку.
При цьому CARD рахунок (Картковий рахунок) - це поточний рахунок у банку, призначений для зберігання власних або кредитних коштів, розрахунків у магазинах чи інтернеті, а також для переказів. Він діє постійно, незалежно від наявності кредиту.
Колегія суддів звертає увагу, що у справі №461/7270/25 позивач ТОВ «Цикл Фінанс» звертався з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поточним (картковим) рахунком, що передбачений у розділі 2 Кредитного договору №2027697660 від 30.11.2019 р. в розмірі 16350 грн. 01 коп., яка складається з 10000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6350 грн. 01 коп. заборгованості за відсотками.
Так, у розділі 2 договору №2027697660 CARD від 30.11.2019 зазначено, що розмір процентної ставки на дату укладення Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» становить 5%, подання заяви-анкети - 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду - 0,01% річних.
Тобто, умови вказаного вище кредитного договору №2027697660 також передбачали надання банківських послуг банком у формі кредитування у гривнях на відповідний поточний (картковий) рахунок з використанням банківської картки MC GOLD під 5 відсотків у місяць, та 0,01 відсотків річних впродовж пільгового періоду.
18.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 18/08/21, відповідно до умов якого первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» передає (відступає) новому кредиторуТзОВ «Цикл Фінанс» свої права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
Із витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 року вбачається, що первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив новому кредитору ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за продуктом CARD у розмірі 16350 грн. 01 коп.
З наведеного слід дійти висновку, що предмет та підстави позову у даній справі не є тотожними із предметом та підставами у цивільній справі №461/7270/25, оскільки в справі №450/6035/25 предметом розгляду є стягнення кредитної заборгованості в розмірі 7788,04 гривень на придбання товару за кредитним договором №2027697660 (POS) від 30.11.2019, що відрізняється від предмету та підстав позову у справі №461/7270/25, де предметом розгляду є стягненя заборгованості в розмірі 16350,01 грн за картковим рахунком (CARD). 
Суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та прийшов до помилкового висновку про закриття повадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали суду в частині накладення на представника позивача штрафу колегія зазначає таке.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п. п. 2, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Так, у ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено обов`язки учасників справи, які зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строк, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно із ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Частиною 2 статті 44 ЦПК України визначений перелік дій сторони, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, зокрема, вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина 4 статті 44 ЦПК України).
Під зловживанням цивільними процесуальними правами слід розуміти певні дії однієї зі сторін спору, що спрямовані на затягування строків розгляду справи, на спричинення додаткових необов`язкових, виходячи з матеріалів справи, витрат сторони, на вчинення стороною позасудових дій, які фактично свідчать про визнання позовних вимог, та/ або інших дій, що передбачені законом та/ або є такими, що на розсуд суду мають на меті створення перешкод здійсненню належного судочинства у конкретному спорі, тим самим перешкоджаючи доступу сторони до правосуддя та реалізації права на справедливий суд.
Згідно із статтею 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.
Згідно із статтею 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;
4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;
5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
Отже, виходячи з наведених норм, суд може постановити ухвалу про стягнення штрафу за зловживання процесуальними правами.
Застосовуючи заходи процесуального примусу у виді штрафу суд першої інстанції виходив з того, що дії представник позивача про неповідомлення суду про наявність судового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.12.2025 року у справі №461/7270/25, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, спрямоване на повторне стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2027697660 від 30.11.2019, а також на штучне створення повторного судового процесу з приводу вимог, які вже вирішені судом, відтак за висновку суду та необхідно визнати свідомим зловживанням представником ОСОБА_2 своїми процесуальними правами.
З врахуванням висновків апеляційного суду про незаконність оскаржуваної ухвали про закриття повадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, відсутні підстави для висновку, що представник ТОВ «Цикл Фінанс» при зверненні до суду 17.12.2025 з позовом діяв умисно та недобросовісно, і що такі дії є зловживання процесуальними правами.
Таким чином, підстави для застосування до ТОВ «Цикл Фінанс» заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відсутні, оскільки в даному випадку, дії чи бездіяльність останнього не свідчать, що такі суперечать завданням цивільного судочинства.
У зв`язку з вищенаведеним наведеним, у суду першої інстанції не було підстав для застосування до представника позивача заходів процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. 
Окрім того, судова колегія зауважує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн, а не 3028 грн. 
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому скаргу необхідно задовольнити.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Щодо стягнення з відповідача судового збору за подання апеляційної скарги, суд звертає увагу, що розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», задовольнити.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» штрафу в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 3028 грн. скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, в частині закриття провадження може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови, в іншій частині оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повний текст постанови складений 21 липня 2026 року.

Головуючий   А.В. Ніткевич

Судді   С.М. Бойко

С.М. Копняк