Справа №522/10852/26-Е
Провадження №2-о/522/445/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року    м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючої – судді Косіциної В.В.,
розглянувши на підставі наявних матеріалів цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради та Одеський державний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:
12 червня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради та Одеський державний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявники просять встановити факт належності ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого Відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) 10.07.2025 правоустановчого документа, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Чередниченко Г.А. державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 28.04.2005 року за реєстровим № 5-1099, яке є документом, що посвідчує право власності на 1/12 частку квартири, зареєстрованої 13.06.2005 КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 10356216.
За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку окремого провадження. Витребувано у Одеського державного нотаріального архіву копію спадкової справи належним чином засвідчено копію спадкової справи № 286/2005 щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Засідання по справі призначено на 09 липня 2026 року.
06 липня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з Одеського державного нотаріального архіву на виконання ухвали суду від 18 червня 2026 року.
07 липня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява Одеського державного нотаріального архіву про розгляд справи без участі.
08 липня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з Одеського державного нотаріального архіву на виконання ухвали суду від 18 червня 2026 року.
09 липня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з Одеського державного нотаріального архіву на виконання ухвали суду від 18 червня 2026 року.
09 липня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника заявника – адвоката Доброва Руслана Миколайовича про розгляд справи без участі.
У судове засідання, призначене на 09 липня 2026 року учасники справи у судове засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. 
Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився   ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого батьком дитини є ОСОБА_5 , матір`ю – ОСОБА_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився   ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого батьком дитини є ОСОБА_5 , матір`ю – ОСОБА_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьком якої зазначений   ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .
Із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулися ОСОБА_5 ,   ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією заяви.
На підставі вказаної заяви Третьою одеською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №286/2005.
В межах даної спадкової справи, 28 квітня 2005 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 5-1099, у якому встановлено, що спадкоємцем 1/3 частки майна ОСОБА_6 є її син –   ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
На підставі вказаного свідоцтва, за   ОСОБА_10 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.06.2005 №7503840.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .
Підфігурний ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 .
За наслідками його смерті відкрито спадщину на спадкове майно.
Листом від 06 травня 2026 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу – Пилипенко Наталя Анатоліївна повідомила, що з наданих документів не вбачається за можливе ідентифікувати спадкодавця та власника квартири, оскільки, наявні розбіжності у документах, а саме, в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 прізвище померлого зазначено як « ОСОБА_12 », тоді як в свідоцтві про право на спадщину за законом прізвище спадкоємця зазначено як « ОСОБА_13 », а в витязі про реєстрацію права власності в графі «Власник» прізвище власника зазначено як « ОСОБА_13 ».
На думку суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та зазначений в свідоцтві про право на спадщину за законом ОСОБА_14 , є однією та тією ж самою особою, а помилка у написанні прізвища зумовлена транслітерацією такого прізвища з російської на українську мови та часленними варіаціями правопису вказаного прізвища з урахуванням можливості зміни голосних букв «О, І, И» у різних складах вказаного прізвища.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
КЦС ВС у постанові від 20.09.2023 у справі № 756/5681/22 вказав, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства».
Як зазначено у п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Зі змісту статті 319 ЦПК України випливає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Тому, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу – доведений та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 315, 319, 353 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради та Одеський державний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 квітня 2005 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори – Чередниченко Г.А., реєстровий №5-1099, на підставі якого КП «ОМБТІ та РОН» 13 червня 2005 року прийняло рішення про державну реєстрацію права власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_14 , номер запису – 202 в книзі №550пр-157.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 09 липня 2026 року.

Суддя    Косіцина В.В.