Справа № 127/10289/26
Провадження 2/127/3047/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/10289/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
позов зареєстрований судом 30.03.2026 року і мотивований тим, що 20.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , ідентифікованим у встановленому законом порядку, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», укладено кредитний договір № 45513558, за умовами якого відповідач на картку НОМЕР_1 отримав кредит в сумі 16 000 грн. на строк 10 днів (з 20.10.2025 року по 29.10.2025 року) із фіксованою процентною ставкою – 0,157 %, які нараховуються на залишок заборгованості за тілом кредиту, щоденно, зі сплатою комісії за надання кредиту – 6, 50 % від суми наданого кредиту (1 040, 00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4, 00 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Підписавши договір одноразовим ідентифікатором позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, засвідчив, що він повідомлений про всі умови, необхідні відповідно до вимог чинного законодавства України.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач отримав та використав кредитні кошти, але не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання і не погасив борг.
Враховуючи умови кредитного договору № 45513558 від 20.10.2025 року та додаткової угоди, здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, які складають 3 842,24 грн., заборгованість відповідача складає 21 204, в т.ч.: 12 157,76 грн. – сума заборгованості за основною сумою кредиту, 251,20 грн. – сума заборгованості за процентами, 1 040 грн. – сума заборгованості за комісією, 7 755,72 грн. – сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування.
На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 45513558 від 20.10.2025 року в розмірі 21 204, 68 грн. та судові витрати: судовий збір – 2 662, 40 грн. та витрати на правничу допомогу – 4 500 грн.
20.04.2026 року відкрите спрощене провадження у справі. 
Представник позивача – Ткаченко Ю.О. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином, відзиву на позов, заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження чи про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що 20.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , ідентифікованим у встановленому законом порядку, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», укладено кредитний договір № 45513558, за умовами якого відповідач на картку НОМЕР_1 отримав кредит в сумі 16 000 грн. (п.2.2.1) на строк 10 днів (п.2.2.2, з 20.10.2025 року по 29.10.2025 року) із фіксованою процентною ставкою – 0, 157 % (п.2.2.3) , які нараховуються на залишок заборгованості за тілом кредиту, щоденно, зі сплатою комісії за надання кредиту – 6, 50 % від суми наданого кредиту (1 040, 00 грн. п. 2.2.4). 
У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування (п.2.2.4).
Сплата процентів до повного погашення заборгованості за договором визначена п.6.1 договору.
Сторонами погоджено орієнтовну реальну річну процентну ставку – 2227,72%, орієнтовну загальну вартість кредиту – 17 291, 20 грн., загальні витрати за кредитом – на весь строк дії договору – 1 291, 20 грн., зі сплатою 0, 807% в день (п.2.3).
Однак, відповідач порушив погоджену сторонами таблицю обчислення загальної вартості кредиту (дод. 1 до договору).
Сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) та процентів за понадстрокове користування кредитом, у разі їх нарахування, становить 5 років (п.10.8).
Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань позичальником передбачена п.п.10.7.1, 10.7.2.
Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (84350) позичальник ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, засвідчив, що він повідомлений про всі умови, необхідні відповідно до вимог чинного законодавства України.
З метою продовження строку кредитування позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору (п.7.1).
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві на його картковий рахунок НОМЕР_1 16 000 грн. кредитні кошти за договором від 20.10.2025 року. 
Відповідач отримав та використав кредитні кошти, але не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання і не погасив борг.
Враховуючи умови кредитного договору № 45513558 від 20.10.2025 року та додаткової угоди, здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, які складають 3 842, 24 грн, заборгованість відповідача складає 21 204, в т.ч.: 12 157, 76 грн. – сума заборгованості за основною сумою кредиту, 251,20 грн. – сума заборгованості за процентами, 1 040 грн. – сума заборгованості за комісією, 7 755, 72 грн. – сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 20.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 кредитного договору № 45513558 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 16 000, 00 грн. 
В зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання за договором від 20.10.2025 року права позивача порушені і підлягають захисту. 
Так, останній платіж за договором згідно таблиці платежів мав бути здійснений відповідачем 29.10.2025 року, однак, відповідач не сплатив заборгованість в повному обсязі.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 45513558 від 20.10.2025 року та додаткової угоди, здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, які складають 3 842, 24 грн, заборгованість відповідача складає 21 204, в т.ч.: 12 157, 76 грн. – сума заборгованості за основною сумою кредиту, 251,20 грн. – сума заборгованості за процентами, 1 040 грн. – сума заборгованості за комісією, 7 755, 72 грн. – сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове 
Оскільки станом на день ухвалення судом рішення заборгованість не погашена, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 21 204, 68 грн. 
Сплата судового збору (із застосуванням коеф. 0, 8) – 2 662,40 грн. підтверджена платіжною інструкцією від 26.03.2026 року, тому судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Правнича допомога позивачу у даній справі була надана адвокатом Ткаченко Ю.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 року, витягу з акту від 14.01.2026 року, за яким вартість правничої допомоги у даній справі становить 4 500 грн. та складається, зокрема, з вивчення наявних документів, їх аналізу, визначення правової позиції, аналізу судової практики, формування позовної заяви по малозначних справах – 500 грн., судового супроводу справи в суді першої інстанції, підготовка/складання позовної заяви, направлення/подача боржнику у малозначних справах, за необхідності – інших заяв по суті справи, в електронній формі – 4 000 грн.
Разом з тим, враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, тривалість і складність справи та виконані адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предмет позовних вимог та значення справи для сторін, враховуючи ціну позову і співмірність гонорару із складністю справи та ціною позову, а також те, що справа була розглянута у відсутності представника позивача на підставі його заяви, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу розмірі 3 000 грн. 
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в :
позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ 39861924, ін.01010, м. Київ, площа Арсенальна, 1Б,рах.: НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк», код 322001) заборгованість за кредитним договором № 45513558 від 20.10.2025 року в розмірі 21 204 (двадцять одна тисяча двісті чотири) грн. 68 грн., а також судові витрати – судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та 3 000 (три тисячі) грн. на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складене 09 липня 2026 року. 
Суддя: