РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/589/26
2/609/570/2026
23 липня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області 
в складі головуючого судді: Ковтуновича О.В.
за участі секретаря судового засідання: Сандулович О.М.
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача: адвоката, Манчука С.Г.
представника відповідача: адвоката, Строценя Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 
до
відповідача: ОСОБА_2 
вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.
1. 08 червня 2026 року позивача ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину.
2. Позов обґрунтований тим, що 17 квітня 2024 року позивач з відповідачем у Кременецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 30.
В шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій виповнилося 7 місяців.
Батько дитини - ОСОБА_2 іншої допомоги крім сплати
аліментів дитині не надає, вихованням доньки не піклується.
Позивач, без допомоги відповідача, оскільки вони проживають окремо, здійснює догляд за малолітньою дитиною, тому не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально. Відповідач є молодою особою, із добрим станом здоров?я, який може працювати і працює, у нього відсутні аліментів інших дітей, немає іншої непрацездатної дружини та батьків тому він може утримувати матеріально дружину, з якою проживає дитина до досягненя дитиною трьох років.
Окрім того, позивач самостійно, без участі батька дитини, несе додаткові витрати пов`язані із її хворобою.
Так, їхня донька ОСОБА_3 хворіє з народження на функціональну
блокаду CO-С1, CI-C2. Деформацію кісток черепа, що підтверджується
консультативним висновком спеціаліста дитячого ортопеда від 17.03.2026.
За консультацію спеціаліста та мануальну корекцію хребта позивач 17.03.2026 оплатила 1200 гривень, що підтверджується фіскальним чеком № 6439951078 від 17.03.2026, за проведення УЗД кульшового суглобу позивач 17.03.2026 року оплатила 500 грн., що підтверджується чеком № 6440378385 від 17.03.2025, за проведення УЗД шийного відділу хребта позивач 17.03.2026 року оплатила 1200 грн., що підтверджується чеком № 6438597409 від 17.03.2026, за проведення нейросонографії з транс краніальним триплекс ним скануванням артеріальної та венозної систем головного мозку, та УЗД шийного відділу хребта позивач 14.05.2026 року оплатила 1400 грн., що підтверджується квитанцією від 14.05.2026.
Таким чином загальна сума документально підтверджених витрат на обстеження стану здоров?я ОСОБА_3 складає 4300 гривень, які слід стягнути із відповідача - батька дитини.
Також зазначає, що Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» регламентовано, що з 01.01.2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3209 грн.
Тому виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням її потреб як дружини та матері, яка, здійснюючи догляд за неповнолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, враховуючи визначений державою розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути аліменти у розмірі одного прожиткового мінімуму на одну працездатну особу на місяць встановлено 3209 грн., оскільки, саме така сума частково забезпечить баланс між її потребами та можливостями відповідача щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.
При цьому зазначає, що термін слати аліментів на її утримання є короткочасним, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.
Саме тому сплата аліментів у зазначеному розмірі не може суттєво впливати на матеріальний стан відповідача.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 4300 гривень; Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років, в розмірі 3209 гривень щомісячно, починаючи від дати звернення з позовною заявою до суду.
3. 29 червня 2026 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ознайомившись із позицією позивача щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини відповідач заперечує категорично та вважає її необґрунтованою, такою, що не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому не підлягає до задоволенню. Водночас щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину відповідач визнає її частково. Відповідач не заперечує свого обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину, однак вважає,що такі витрати повинні нестися батьками в рівних частках, якщо інше не обумовлено їхнім матеріальним становищем та іншими обставинами, що мають істотне значення. Також, зазначає, що єдиним джерелом доходу відповідача є заробітна плата у розмірі мінімальної заробітної плати, що становить 8800 грн., що є недостатнім для одночасного забезпечення власних життєво необхідних потреб, виконання вже існуючих аліментних зобов`язань та додаткового утримання позивача. Враховуючи наведене, просить позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відмовити в повному обсязі; Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину в розмірі 210 грн., у решті заявлених вимог відмовти. Стягнути із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані із правничою допомогою адвоката.
4. 13 липня 2026 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідачем не наведено жодного доказу щодо відсутності у нього реальної можливості надавати утримання дружині з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років та нести додаткові витрати на дитину. Навпаки, відповідач визнає, що сплачує аліменти в розмірі частини свого доходу. Разом з тим він надає довідку про доходи у ФОП ОСОБА_4 , згідно з якою його заробітна плата з січня по червень 2026 року становить 8800 гривень щомісяця. Згідно з інформацією із карткового рахунку ОСОБА_5 слідує, що відповідач згідно виконавчого провадження 13.05.2026 сплатив аліменти в розмірі 3188,97 грн. та 19.06.2026 - 1685,53 грн., що в сукупності становить (3188,97 грн. + 1685,53 грн. = 4874,50 грн.) Отриманий відповідачем дохід з часу виникнення права на аліменти - 11.03.2026 по даний час становить (8800 грн. - 1584 грн. - 440 грн. = 6776 грн. міс. = 33 888 гривень, що значно перевищує сплачені аліменти за вказаний період. Окрім того відповідач має фінансову можливість оплачувати надто завищені послуги адвоката в сумі 20 000 гривень. Щодо вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. вважають їх необґрунтованими. Враховуючи наведене, представник позивача просить позовну заяву ОСОБА_1 задоволити повністю. стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 4300 гривень. Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років, в розмірі 3209 гривень щомісячно, починаючи від дати звернення з позовною заявою до суду.
5. 21 липня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача подав до суду заперечення (на відповідь на відзив), в якому зазначає, що після ознайомлення зі змістом зазначеної відповіді відповідач категорично не погоджується з викладеними у ній доводами та вважає їх такими, що не ґрунтуються на належних, допустимих та достатніх доказах, а окремі твердження є припущеннями та суб`єктивною оцінкою представника позивача, які не спростовують обставин, наведених у відзиві. Відповідь на відзив не містить належного правового та фактичного спростування відзиву відповідача, натомість зводиться до довільного тлумачення норм матеріального права, вибіркового аналізу обставин справи та арифметичних розрахунків, які не відображають реального матеріального становища відповідача. У відповіді на відзив представник позивача фактично не спростував жодного із доводів, викладених відповідачем щодо відсутності у нього реальної можливості надавати матеріальне утримання позивачу. Посилання представника позивача виключно на розмір заробітної плати відповідача саме по собі не є належним доказом його спроможності утримувати ще й дружину. Безпідставними є також твердження представника позивача про те, що після сплати аліментів у відповідача нібито залишається достатньо коштів для утримання позивача. Враховуючи наведене, просить позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відмовити в повному обсязі; Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину в розмірі 210 грн., у решті заявлених вимог відмовти. Стягнути із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані із правничою допомогою адвоката.
6. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити посилаючись на підстави викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.
7. Представник відповідача у судовому засіданні просив позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину задоволити частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та заперечені (на відповідь на відзив).

ІІ. Процесуальні дії у справі.
8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 11 червня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, судове засідання по справі призначено на 09 липня 2026 року на 10 год. 20 хв.
9. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 09 липня 2026 року за клопотанням представника позивача судове засідання по справі відкладено на 23 липня 2026 року на 10 год. 30 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
10. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 17 квітня 2024 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданим повторно 25.02.2026 Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 30.
11. Від спільного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 25.02.2026 Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 231.
12. Згідно копії акту про встановлення факту проживання №1 від 02.03.2026 виданого Тилявським старостинським округом слідує, що діючи на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про старосту Шумської міської ради, затвердженого рішенням сесії Шумської міської ради від 16 листопада 2021 року № 2950 та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55 (із змінами), комісією у складі старости Тилявського старостинського округу Шумської міської ради Наталії Затворнюк, соціального робітника Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Шумської міської ради Лариси Похили та свідка - сусідки ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 6119 від 21 червня 2024 року та її малололітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_6 , свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 , видане Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області 25 лютого 2026 року, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 з 23 лютого 2026 року по теперішній час.
13. Судом встановлено, що ОСОБА_3 хворіє з народження на функціональну блокаду CO-С1, CI-C2. Деформацію кісток черепа, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста дитячого ортопеда від 17.03.2026.
14. Також, судом встановлено, що за консультацію спеціаліста та мануальну корекцію хребта позивач 17.03.2026 оплатила 1200 гривень, що підтверджується фіскальним чеком № 6439951078 від 17.03.2026, за проведення УЗД кульшового суглобу позивач 17.03.2026 року оплатила 500 грн., що підтверджується чеком № 6440378385 від 17.03.2025, за проведення УЗД шийного відділу хребта позивач 17.03.2026 року оплатила 1200 грн., що підтверджується чеком № 6438597409 від 17.03.2026, за проведення нейросонографії з транс краніальним триплекс ним скануванням артеріальної та венозної систем головного мозку, та УЗД шийного відділу хребта позивач 14.05.2026 року оплатила 1400 грн., що підтверджується квитанцією від 14.05.2026.
15. Згідно довідки про доходи № 3 від 22.06.2026 виданої ФОП ОСОБА_4 вказується, що ОСОБА_2 дійсно працює продавцем-консультантом, його загальна сума доходу за період з 01.09.2025 по 28.02.2026 без урахувань аліментів становить 52800,00 грн.
16. Відповідно до довідки № 17237 від 22.06.2026 виданої Шумським відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області слідує, що ОСОБА_2 дійсно сплачуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме згідно судового наказу № 609/243/26, що видав Шумський районний суд Тернопільської області про: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.03.2026 та проводити до досягнення дитиною повноліття.
17. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 482792216 від 22.06.2026 інформація щодо ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 у реєстрах відсутня.

ІV. Оцінка Суду.
18. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
19. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
20. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
21. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.2 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
22. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
23. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
24. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
25. Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
26. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
27. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
28. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
29. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
30. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.
Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених додаткових витрат, загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на дитину складає 4300 грн., що підтверджується: фіскальним чеком № 6439951078 від 17.03.2026 на суму 1200,00 грн.; чеком № 6440378385 від 17.03.2025 на суму 500 грн.; чеком № 6438597409 від 17.03.2026 на суму 1200,00 грн.; квитанцією від 14.05.2026 на суму 1400 грн.
31. При визначенні розміру додаткових витрат, суд враховує, те, що вказані витрати позивача відносяться саме до додаткових витрат, викликаних хворобою дитини, а також те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, та зважає на те, що позивач особисто понесла додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , у розмірі 4300 грн., а відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 2150 грн., що складає 50% від вартості понесених позивачем витрат на дитину, які підтверджені належними і допустимими доказами.
32. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею трьох років суд зазначає наступне.
Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.  Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
33. Згідно ч. 2, 3, 4, 6 ст. 84 СК України дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.  Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.  Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.  Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
34. Можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу, однак у матеріалах справи відсутні докази про наявність у відповідача доходів, які б давали йому можливість сплачувати такі аліменти. Також відсутні відомості і про наявність у власності ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна, що могло б свідчити про наявність потенційних доходів.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
35. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
36. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
37. Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, з яких задоволена одна частково, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.

З цих підстав,
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 84, 141, 180-185 СК України, ст.ст. 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину – задоволити частково.
2. Стянути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2150 грн. 00 коп., які перерахувати за наступними реквізитами: одержувач – ОСОБА_1 , рахунок – НОМЕР_7 , IBAN НОМЕР_8 , банк отримувача АТ КБ «ПриватБанк», РНОКПП одержувача – НОМЕР_2 .
3. В решті позову відмовити.
4. Стянути з ОСОБА_2 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 23 липня 2026 року.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: | | Олег КОВТУНОВИЧ