Справа № 638/19433/26
Н/п 3/638/3842/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2026 року | м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Заварза Тетяна Володимирівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 (старший стрілець, старший солдат), за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-5073 від 30 липня 2026 року, складеного тимчасово виконуючим обов`язки офіцера відділення патрульно-постової служби та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим сержантом ОСОБА_2 , 30 липня 2026 року близько 10:20 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 з явними ознаками вживання алкогольних напоїв (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова). У подальшому, об 11:40 ОСОБА_1 було доставлено до тимчасового місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою газоаналізатора «АЛКОНТ-М» №00253 проведено тестування (тест №10796, час 11:50, результат 0,47 ‰). Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-20 КУпАП як розпивання алкогольних, безалкогольних напоїв або перебування у нетверезому стані під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду чи воєнного стану.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на таке.
Диспозицією частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, безалкогольних напоїв або інших речовин військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу їх на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані. Частина 3 статті 172-20 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі діяння, або в умовах особливого періоду.
Обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП є перебування особи у нетверезому стані саме на території військових частин (військових об`єктів) або під час безпосереднього виконання обов`язків військової служби.
Випадки та межі виконання обов`язків військової служби визначені ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зокрема, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Зі змісту протоколу ДНХ-5073 вбачається, що старшого солдата ОСОБА_1 було виявлено 30 липня 2026 року близько 10:20 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана адреса є загальною територією міста Харкова, суду не надано доказів розташування за цією адресою військової частини, військового об`єкту тощо.
Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів (витягу з наказу командира військової частини, бойового розпорядження тощо), які б підтверджували факт того, що станом на 10:20 30 липня 2026 року за адресою: АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_1 за змістом статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» фактично виконував обов`язки військової служби, а не перебував у звільненні, відпустці чи в особистих справах.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішенням у справі «Енгель та інші проти Нідерландів», справи про дисциплінарні та адміністративні правопорушення військовослужбовців, за які встановлено сувору санкцію, за своєю природою підпадають під сферу дії кримінального аспекту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання повного обсягу процесуальних гарантій справедливого суду.
У справах кримінального характеру стандарт доказування передбачає доведення вини особи «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Таке доведення має ґрунтуватися на сукупності достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених висновків або неоспорених презумпцій факту. Сумніви щодо доведеності вини повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок доказування вини особи покладається на уповноважену посадову особу, яка склала протокол.Саме лише посилання у протоколі на перебування військовослужбовця в нетверезому стані за межами військової частини без надання доказів виконання ним у цей момент обов`язків військової служби не доводить наявність об`єктивної сторони правопорушення поза розумним сумнівом.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП. За нормами Закону України «Про судовий збір» у разі закриття провадження судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 172-20, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя | Тетяна ЗАВАРЗА