Справа № 420/11256/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виключення ОСОБА_1 з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів через непридатність до військової служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.11.2003 р. медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача визнано до непридатним з виключенням з військового обліку на підставі ст. 73 «в» розкладу хвороб (Наказ МО Укр. № 2 від 04.01.1994 р.) та внесено запис до обліково-послужної картки №94/2004 (взамін військового квитка). 12.07.2010 р. був знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку переїзду за новим місцем проживанням у АДРЕСА_1 . 16.07.2010 р. взятий на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 в паспорті громадянина України, на сторінці 7, проставлено штамп з записом про те, що позивач невійськовозобов`язаний. При цьому, відповідно до Порядку № 559, у разі виявлення розбіжностей у військово-облікових документах з відомостями, які містяться Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, така особа повинна звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку із відповідною заявою та всіма необхідними документами, або у паперовій формі або в електронній формі. Порядком № 559 не передбачено вимоги повторного проходження військово-лікарської комісії задля перегляду придатності до військової служби, яка раніше була встановлена відповідною ВЛК та не передбачено вимоги особистого прибуття до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ухвалою від 22.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 12.06.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання ухвали надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази на підтвердження поважності причин його пропуску.
Ухвалою від 12.06.2026 року відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 на позовну заяву повернуто без розгляду.
Ухвалою від 22.06.2026 року клопотання представника позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви – задоволено. Продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.
Ухвалою від 29.06.2026 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом. Продовжено розгляд справи №420/11256/26.
До суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли пояснення на позовну заяву, в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що рішенням ВЛК приписної комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 13.02.2009 року визнано позивача саме непридатним до військової служби у мирний час, обмежено здатним у воєнний час підставі ст. 73 «в» розкладу хвороб (Наказ МОУ № 2 від 04.01.1994 р.) Отже, з наданої позивачем обліково-послужної картки вбачається, що запис: «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 73 «в»» зроблено не у відповідності до наказу МО України від № 2 від 04.01.1994 року, адже запис про виключення позивача суперечить приписам ст. 73 «в» розкладу хвороб, додаток 1 вказаного наказу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Позивач до Суду не надав копію постанови військово-лікарської комісії або довідки військово-лікарської комісії про непридатність ОСОБА_1 з виключенням з військового обліку на підставі ст. 73 «в»», оскільки такого рішення не існує та підтверджує вищезазначене.
За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обліково-послужної картки до військового квитка серії № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , в графі 17 міститься запис: « 12.11.2003 р. лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст. 73 «в» наказу МО № 2, від 04.01.1994».
Відповідно до військово-облікового документа із застосунку РЕЗЕРВ+ від 20.03.2026, статус позивача зазначений як "військовозобов`язаний", інформація про ВЛК, виключення/зняття з обліку відсутня, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ).
23.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив виключити його з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Листом від 03.04.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_10 надано відповідь, в якій зазначено, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 , має статус військовозобов`язаного, користується відстрочкою відповідно до п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При проходженні ВЛК 12.11.2003 року відповідно до наданої копії обліково-послужної картки № 94/2004 та облікової картки позивач був визнаний непридатним саме у мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Саме на цій підставі знімали з обліку за Наказом МОУ № 342 від 09.06.2006 року, який втратив чинність у 2015 році. Виключення з військового обліку відбувалося та відбувається станом на зараз тільки за умови того, що ВЛК визнала (визнає) непридатним до проходження військової служби за пунктом "а" статті Розкладу хвороб Наказу МОУ № 402. При цьому підстава для виключення з обліку передбачена п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Запропоновано звернутися з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_12 за місцем проживання та пройти військово-лікарську комісію для підтвердження непридатності для військової служби.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виключення його з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання позивача непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку, звернувся до суду з даним позовом.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII)
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Ч. 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені категорії громадян України щодо військового обов`язку, а саме: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини 8 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходження зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 33 Закону №2232-XI військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За пунктом 2 частини першої, частини шостої статті 37 Закону №2232-XI взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Згідно з пунктом 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
В матеріалах справи наявна ксерокопія обліково-послужної картки форми № 6 надана замість військового квитка №94/2004, який містить відмітку про те, що ОСОБА_1 « 12.11.2003 р. лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст. 73 «в» наказу МО № 2, від 04.01.1994».
Суд зазначає, що станом на час зазначення відповідного запису про виключення з військового обліку в обліково-послужній картці діяли норми Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затверджені наказом Міноборони України № 2 від 04.01.1994, МОУ № 207/99 від 04.01.1994 року, зі змінами внесеними наказом МОУ №207 від 12.07.1999 року (далі – Положення).
Пунктом 92 Положення було передбачено, що при огляді призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховується характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.
Відповідно до п. 93 Положення, після закінчення огляду кожний лікар записує в облікову картку призовника встановлений діагноз (при відсутності захворювань робиться запис "здоровий"), висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, ступінь обмеження, дату огляду та підписує висновок, зазначаючи прізвище та ініціали. Крім того, на призовників, тимчасово непридатних до військової служби та непридатних до військової служби в мирний та воєнний час, оформляється висновок лікаря (додаток № 10 до Положення).
Відповідно до п. 95-96 Положення залежно від стану здоров`я громадянам, придатним до військової служби, та тим, які призиваються на строкову військову службу, встановлюється один із ступенів обмеження 1, 2, 3 або 4. Особам, тимчасово непридатним до військової служби, встановлюється ступінь обмеження 5, непридатним до військової служби в мирний час, обмежено здатним у воєнний час 6, непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку 7. Лікар виносить одну із таких постанов про придатність (тимчасову або повну непридатність) до строкової служби: а) "придатний до військової служби. Ступінь обмеження 1 (2, 3, 4)"; б) "тимчасово непридатний до військової служби. Ступінь обмеження 5"; в) "непридатний до військової служби у мирний час, обмежено здатний у воєнний час. Ступінь обмеження 6"; г) "непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку. Ступінь обмеження 7".
При цьому, стаття 73 в) “Розклад хвороб і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби в Збройних Силах України” наказу МО України № 2 від 04.01.1994 “Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України” (в редакції чинній на 12.11.2003) передбачає хвороби і фізичні вади - плоскостопість та інші деформації стопи та пальців, з незначним порушенням функцій.
Вказана стаття приймалась щодо:
Громадян при приписці до призовних дільниць та призові на строкову військову службу (графа І); солдат, матросів, сержантів, старшин (графа ІІ) - Непридатні до військової служби у мирний час, обмежено здатні у воєнний час.
Осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців-жінок (графа ІІІ) - придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально. До служби в аеромобільних військах, плавскладі, морській піхоті, спец-спорудах – непридатні.
Призовників і військовослужбовців, яких призначають на службу і які проходять службу на підводних човнах (графа IV) – непридатні. 
Згідно Додатку № 2 стаття 73 в) “Розклад хвороб і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби в Збройних Силах України” наказу МО України № 2 від 04.01.1994 “Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України” (в редакції чинній на 12.11.2003) передбачає набуті фіксовані деформації стопи. 
До пункту "в" належать: помірно виражені деформації із незначним больовим синдромом та порушенням статики, при яких неможливе носіння стандартного взуття; плоскостопість 2-го ступеня за наявності остеоартрозу у таранно-човноподібному суглобі; відсутність, зведення або нерухливість першого або двох пальців на одній стопі; усіх пальців на рівні основних фаланг на одній стопі; усіх пальців на рівні середніх фаланг на обох стопах. Рентгенологічно нижньою межею показників плоскостопості 2 ступеня є: кут поздовжнього внутрішнього підошвового склепіння 155 град. та висота склепіння 17 мм.
Таким чином, з огляду на запис «ст. 73 «в» наказу МО № 2, від 04.01.1994» у обліково-послужній картці форми № 6, яка надана замість військового квитка №94/2004, слідує, що станом на час проходження позивачем військово-лікарської комісії було прийнято рішення про те, що позивач за наявними хворобами, станом на час проходження ВЛК – «непридатний до військової служби у мирний час, обмежено здатний у воєнний час».
Відтак, запис в обліково-послужній картці №94/2004 (взамін військового квитка) про визнанння непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст. 73 «в» наказу МО № 2, від 04.01.1994» не свідчать про те, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, виключений з військового обліку, а тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання позивача непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку. 
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.
Керуючись ст. 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 255, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.