ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/13351/26
провадження № 2/753/12640/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду міста Києва через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 3904175, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 12 000 грн. строком на 360 днів.
Позивач зазначає, що відповідач з власної ініціативи звернувся до ТОВ «Авентус Україна» за отриманням кредиту, пройшов ідентифікацію в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus», погодив істотні умови кредитування та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Водночас відповідач зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав.
30 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30112021, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 3904175 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 3904175 перейшло до позивача.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 38 760 грн. 99 коп., яка складається з: 11 956 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту та 26 804 грн. 99 коп. заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги. Крім того, позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 22 червня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо її розміру суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 3904175 від 28.03.2021 укладено в електронній формі. Його умовами визначено суму кредиту, строк кредитування, порядок користування кредитними коштами, розмір процентів, загальну вартість кредиту та обов`язок позичальника повернути кредит і сплатити проценти.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних. Згідно зі ст. 8 цього Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Електронний договір, підписаний у порядку, визначеному законом, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний правочин може бути підписаний, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Суд враховує, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, а саме заповнив заявку на отримання кредиту, пройшов ідентифікацію в інформаційній системі кредитодавця, зазначив реквізити банківської картки та підтвердив укладення договору одноразовим ідентифікатором. Такі дії свідчать про волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору та прийняття його умов.
Матеріали справи містять кредитний договір № 3904175 від 28.03.2021, документи щодо умов кредитування, розрахунок заборгованості, докази переходу права вимоги та інші письмові докази, які у сукупності підтверджують виникнення між первісним кредитором та відповідачем кредитних правовідносин.
Відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти у строки й порядку, визначені договором, однак належного виконання зобов`язання не забезпечив. Доказів повного або часткового погашення заборгованості відповідачем не подано.
Суд також бере до уваги, що право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі послідовних договорів факторингу та відповідних реєстрів прав вимоги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом також встановлено, що 30.11.2021 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 3904175 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 30112021.
Надалі, 23.05.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги за цим кредитним договором на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору факторингу № 23/05/24.
Отже, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3904175 від 28.03.2021 та є належним кредитором у спірному зобов`язанні.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 38 760 грн. 99 коп., з яких: 11 956 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 26 804 грн. 99 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги.
Позивач зазначає, що після набуття права вимоги ним не здійснювалося додаткове нарахування штрафних санкцій, пені, інфляційних втрат чи трьох процентів річних. Заявлена до стягнення сума складається із заборгованості за основним зобов`язанням та процентами, нарахованими до відступлення права вимоги.
Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини справи; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність - достатньою для встановлення відповідних обставин.
Оцінивши надані позивачем докази у сукупності, суд вважає доведеними факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, неналежне виконання ним грошового зобов`язання, перехід права вимоги до позивача та розмір заявленої заборгованості. Відповідачем ці обставини не спростовані, відзиву або альтернативного розрахунку заборгованості суду не подано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 38 760 грн. 99 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Також позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. Вирішуючи питання про розподіл таких витрат, суд враховує положення ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, характер спору, його складність, ціну позову, обсяг виконаної представником роботи, підготовку позовної заяви та доданих до неї документів, а також розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
З урахуванням критеріїв реальності, необхідності, розумності та співмірності суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. У решті заявлених витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити як у таких, що не відповідають критерію співмірності з урахуванням обставин цієї справи.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 626, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄДРПОУ 42640371, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, заборгованість за кредитним договором № 3904175 від 28 березня 2021 року у розмірі 38 760 грн. 99 коп. (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят гривень 99 копійок), яка складається з: 11 956 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту та 26 804 грн. 99 коп. заборгованості за процентами.
2 662 грн. 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення виготовлено 17.07.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.