Номер провадження 1-кп/754/1054/26
Справа№754/13184/26
Вирок 
Іменем України

16 вересня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
секретаря судового засідання    ОСОБА_2 
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 12026100030001441 від 08.07.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 
- 29.04.2015 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. 14.01.2016 ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області іспитовий строк за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 29.04.2015 відмінено та засудженого направлено до місць позбавлення волі на строк 1 рік; 
- 30.03.2016 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 
- 28.02.2018 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
- 05.03.2019 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений 20.06.2023 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, надійшов до Деснянського районного суду м. Києва 21 липня 2026 року.
Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 07.07.2026 близько 08 год. 58 хв., знаходячись в торгівельному залі магазину «Аврора», за адресою: місто Київ, пр-т Червоної Калини, буд. 63/12, побачив на стелажі товар, який належать ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 строком на 90 діб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів підійшов до торгових стелажів вищевказаного магазину, звідки взяв товар, який належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», вартістю 1663 грн. 33 коп. (без ПДВ), а саме: «Кава смажена в зернах ЛЬВІВСЬКА КАВА Чоколядова 900г», у кількості трьох одиниць, загальною вартістю 1247 грн. 50 коп., (без ПДВ), «Кава смаж. зерн. Кава Старого Львова Снід.1гат.900г (1011)», у кількості однієї одиниці вартістю 415 грн. 83 коп. (без ПДВ).
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його протиправні дії є відкритими для оточуючих, утримуючи вищевказаний товар при собі, пройшов повз розрахункові каси магазину, не оплативши вказаний товар, та направився до виходу з магазину, де він був зупинений, проте на вимогу зупинитись та припинити вчиняти кримінальне правопорушення ОСОБА_5 продовжив рух та в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а відкрито викраденим чужим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1663 грн. 33 коп.
Крім того, ОСОБА_5 , 19.06.2026 близько 14 год. 12 хв., знаходячись у торгівельній залі магазину «Епіцентр Експрес» ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» за адресою: місто Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4, побачив на торгівельних стелажах товари, які належать ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 27 квітня 2026 року № 342/2026 строком на 90 діб відповідно. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до торгівельних стелажів вищевказаного торгівельного залу, звідки викрав товари, які належать ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», загальною вартістю 5094 грн. 69 коп., а саме: «Кава в зернах JACOBS Крема 1000г» - у кількості 3 одиниць, загальною вартістю 2307 грн. 90 коп., (без ПДВ); «Кава в зернах Crema d'Oro смажена ТМ Dallmayr м/у 1000г» - у кількості 1 одиниці, вартістю 1022 грн. 40 коп., (без ПДВ); «Кава в зернах «Марципанова» 1 кг ТМ Кава Старого Львова» - у кількості 1 одиниці, вартістю 1191 грн. 52 коп., (без ПДВ); «Напій слабоалкогольний «Смак Ром Кола» 0,5л з/б алк.8%» - у кількості 1 одиниці, вартістю 35 грн. 04 коп., (без ПДВ); «Кава розч Якобз Монарх екон.пак400г», у кількості 1 одиниці, вартістю 537 грн. 82 коп., (без ПДВ), які заховав до рюкзаку чорного кольору, який мав при собі, та під власний одяг.
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , утримуючи вказане чуже майно при собі та в зазначеному рюкзаку пройшов розрахункові каси торгівельної зали, не оплативши вказані товари, в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а повторно таємно викраденим чужим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5094 грн. 69 коп.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч.4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю та показав, що літом 2026 року зранку, перебуваючи у магазині «Аврора», розташованому у Деснянському районі міста Києва, взяв з полиць магазину кілька пакетів кави, з метою продати їх та отримати гроші, однак на виході з магазину його помітила працівник магазину. Показав також, що літом 2026 року, перебуваючи вдень у магазині «Епіцентр» у Деснянському районі м. Києва взяв з полиць магазину кілька пакетів кави, точну кількість не пам`ятає вагою 1 кг з метою продати та витратити гроші на першочергові потреби, оскільки мав скрутне матеріальне становище. Про вчинене щиро шкодує.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.
Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимий, з середньо-спеціальною освітою, не має джерел доходу, не має постійного місця проживання у м. Києві та Київської області.
Посилання обвинуваченого про необхідність призначення йому покарання з застосуванням положень статті 69 КК є необґрунтованими.
За змістом зазначеної норми, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе за наявності виняткових обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Факт щирого каяття та повного визнання вини, сам собою не є безумовною підставою для застосування статті 69 КК та не свідчить про істотне зниження ступеня тяжкості вчинених злочинів, з огляду на характер і спосіб їх вчинення.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття- це та обставина, яка встановлена органом досудового розслідування й вказана в обвинувальному акті, та з якою у свою чергу погоджується суд.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Під час досудового розслідування обвинуваченому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 09 липня 2026 року до 06 вересня 2026 року із визначенням розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під час судового розгляду ухвалою суду від 02 вересня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 31 жовтня 2026 року, розмір застави залишено без мін та який продовжував діяти на час ухвалення цього вироку.
Втім, суд вважає необхідним визначити початок строку відбування покарання з дня ухвалення цього вироку, тобто з 16 вересня 2026 року, зарахувавши у строк відбування покарання на підставі ч. 5ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення, з 09 липня 2026 року до 15 вересня 2026 року включно.
Вирішуючи питання цивільного позову ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При розв`язанні цивільного позову ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», суд, враховуючи позицію обвинуваченого, доведеність підстав та розміру цивільного позову, відповідно дост. 129 КПК України задовольняє його у повному обсязі.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно  ОСОБА_5 визначити покарання у виді 7(семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення, з 09 липня 2026 року до 15 вересня 2026 року включно.
Цивільний позов ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» - задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» 5094 гривень 69 копійок матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:рюкзак чорного кольору, кепку, що поміщені до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, повернути обвинуваченому як власнику за належністю; DVD-R диск із записами камер відео спостереження з «Епіцентр Експрес» - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя