ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2026 року | м. Ужгород | № 260/2363/26
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 06.03.2026 №ЦО-20417, прийняте стосовно ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що в 2022 році йому було встановлено 3 групу інвалідності безстроково. Однак листом від 25.10.2025 відповідач повідомив про проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо встановлення інвалідності на підставі листа слідчого в рамках кримінального провадження. Згодом позивач був викликаний до Університетської клініки Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на обстеження, де проходив повторне медичне обстеження, внаслідок якого раніше встановлена інвалідність була скасована. Таке рішення відповідача вважає протиправним, прийнятим із порушенням вимог чинного законодавства та без врахування стійкого і необоротного характеру захворювань позивача.
28 квітня 2026 року представник відповідача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Так, зазначив, що законодавчими нормами передбачено право Центру оцінювання функціонального стану особи проводити перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання постанови слідчого. Стверджує, що перевірка матеріалів щодо раніше встановленої позивачу інвалідності була проведена на підставі постанови слідчого відділу Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області по кримінальному провадженню №12024071140000379, в якому зазначено саме ОСОБА_1 . Отже, вважає, що відповідач був зобов`язаний провести перевірку обґрунтованості раніше прийнятого рішення МСЕК. Внаслідок повторного розгляду медико-експертної справи ОСОБА_1 , з урахуванням доданих медичних документів та результатів обстежень, експертною командою встановлено, що ІІІ група інвалідності, загальне захворювання, встановлена необґрунтовано та не відповідає чинному законодавству. З огляду на що вважає, що експерта команда прийняла правомірне рішення, яке скасуванню не підлягає.
05 травня 2026 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якому з доводами відповідача не погоджується. Так, звертає увагу суду на те, що постанова слідчого є процесуальним документом у кримінальному провадженні, але вона не надає відповідачу повноважень переглядати чи скасовувати рішення МСЕК. Зазначає, що чинними законодавчими нормами гарантовано особам, яким встановлено інвалідність збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі на встановлений строк інвалідності. Тому проведення перевірки обґрунтованості та скасування зазначеного рішення відповідача без наявності належних підстав з порушенням порядку, здійснено всупереч принципам «юридичної визначеності й легітимних очікувань», що порушує права позивача. 

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що за результатами проведеного Рахівською районною Медико-соціальної експертною комісією 05 липня 2022 року первинного огляду ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ), останньому встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №791100. Така група інвалідності була встановлена ОСОБА_1 безстроково.
06 березня 2026 року експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – Експертна команда) провела перевірку обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.07.2022, прийнятого стосовно ОСОБА_1 .
Така перевірка була проведене на підставі постанови старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 03.10.2025, ухваленої в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024071140000379 від 13.06.2024 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України. 
Про проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК ОСОБА_1 був повідомлений листом №5822/01-19 від 24.10.2025. 
Листом №9257/01-19 від 02.12.2025 Експертна команда запросила ОСОБА_1 для проходження додаткового медичного обстеження в стаціонарних умовах з метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності. 
У період з 19 по 30 січня 2026 року ОСОБА_1 проходив медичний огляду в стаціонарних умовах в Університетській клініці ВНМУ ім. М.І. Пирогова, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №393. 
За результатами вивчення наданої документації та результатів дообстеження в умовах Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова м. Вінниця, повторного розгляду медичної справи ОСОБА_1 . Експертна команда 06 березня 2026 року дійшла висновку, що анатомно-функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності, з огляду на що попереднє рішення МСЕК від 05.07.2022 є необґрунтованим та підлягає скасуванню. 
Не погоджуючись з правомірністю такого рішення відповідача, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі - Закон №875) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону №875 (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення), інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 7 Закону №875 встановлено, що законодавство про соціальну захищеність осіб з інвалідністю в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2015 №2961-ІV (далі - Закон №2961).
Нормами ст. 7 Закону №2961 (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) встановлено, що залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленої наявністю анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання, а також особам з інвалідністю, у яких строк повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (оцінювання повсякденного функціонування особи) (безстроково). Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З метою забезпечення належного захисту прав та законних інтересів громадян України, посилення протидії корупції в державних органах, недопущення зловживань у сфері медико-соціальної експертизи Радою національної безпеки і оборони України 22.10.2024 року прийнято рішення «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів».
Означене рішення введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 року №732/2024.
Пунктом 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктами «б-ґ» пункту 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» Кабінету Міністрів України рекомендовано:
- забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів (далі - робочі групи);
- у тримісячний строк доповідь про результати перевірки робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку та інформування за наявності підстав правоохоронних органів, а також інших уповноважених органів для вжиття ними відповідних заходів реагування;
- підготовку та подання Міністерством охорони здоров`я України разом з Міністерством цифрової трансформації України на розгляд Кабінету Міністрів України у двотижневий строк плану цифровізації проходження всіх етапів медико-соціальних експертних комісій;
- проведення разом із Пенсійним фондом України, Державним бюро розслідувань, Національною поліцією України, Службою безпеки України у тижневий строк аудиту нарахувань пенсійних виплат по інвалідності посадовим особам державних органів.
На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25.10.2024 року №1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу», від 08.11.2024 року №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317».
26.10.2024 року Міністерством охорони здоров`я України видано наказ №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ».
Пунктом 1 цього наказу права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з дати підписання цього наказу.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 року №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
У пункті 5 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 року №1809 вказано про необхідність виконуючій обов`язки державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» згідно з актом приймання-передачі.
Перелік повноважень, якими наділено комісію, визначено в пункті 11 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 року №1809, згідно із яким комісія, серед іншого:
- проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;
- на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.
01.01.2025 року набули чинності положення постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджено: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацами 2 та 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024 року.
Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 (далі – Порядок) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, в тому числі на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду (п. 51 Порядку).
Суд встановив, що до Експертної команди надійшла постанова старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 03.10.2025, ухвалена в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024071140000379 від 13.06.2024 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України. Так, такою постановою у кримінальному провадженні №12024071140000379 залучено лікарів-спеціалістів Центру оцінювання функціонального стану особи, яким доручено здійснити перегляд рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією щодо встановлення групи інвалідності громадянину України ОСОБА_1 та за наявності підстави вирішити питання щодо її скасування. 
Отже, проведена відповідачем перевірка обґрунтованості рішення МСЕК від 05.07.2022 була здійснена відповідачем на підставі документів, передбачених пункті 11 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ. Вказана обставина спростовує твердження позивача про відсутність законних підстав для її проведення.
У контексті оцінки підставності ініціювання перевірки суд також враховує правову позицію Судової палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 07 серпня 2019 року у справі №826/2212/17, відповідно до якої органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого, прийняті у межах кримінального провадження, до моменту їх скасування у встановленому КПК України порядку.
Якщо документ правоохоронного органу, на який посилається відповідач, має характер процесуального акта, прийнятого в межах кримінального провадження, та є обов`язковим до виконання, його отримання створює для відповідача правовий обов`язок реагування у межах компетенції, визначеної пунктом 51 Порядку.
При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020 року у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі №804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі №817/820/16, відповідно до яких суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Оцінювання функціонування особи є комплексною процедурою, де суд не може підміняти спеціалізований орган у визначенні медичних діагнозів. Водночас принцип «належного урядування» зобов`язує Центр оцінювання не просто констатувати скасування раніше встановленої інвалідності, а навести у рішенні чіткі мотиви його прийняття. Відсутність таких мотивів може бути ознакою порушення вимог щодо обґрунтованості адміністративного акта (частина друга статті 2 КАС України).
З огляду на вищенаведене суд відхиляє посилання позивача на наявність підтверджених діагнозів та стійких порушень здоров`я, а також супутніх хронічних захворювань. Разом з тим, в межах розгляду цієї справи суд перевіряє виключно дотримання відповідачем порядку ухвалення оскаржуваного рішення.
Згідно з п. 51 Порядку, якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до п. 52 Порядку, Центр оцінювання функціонального стану особи під час оскарження рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій перевіряє обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання (медико-соціальної експертизи) та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами чого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
Оцінювання за рішенням Центру оцінювання функціонального стану особи проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, де функціонує експертна команда, і куди направлено особу Центром оцінювання функціонального стану особи, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу.
Так, 06.03.2026 року Експертною командою за результатами проведеного вивчення наданої документації та результатів дообстеження в умовах Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова м. Вінниця, повторного розгляду медичної справи ОСОБА_1 дійшла висновку, що анатомно-функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності, з огляду на що попереднє рішення МСЕК від 05.07.2022 є необґрунтованим та підлягає скасуванню. Протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії №ЦО-20417 від 06.03.2026 містить аргументовані висновки кожного з членів команди. Матеріали перевірки містять виписки з медичної картки стаціонарного хворого позивача, результати проведених досліджень. Однак суд не може оцінювати їх зміст в контексті законодавчо встановлених критеріїв встановлення інвалідності за відсутності спеціальних знать та компетенції.
Позивач був повідомлений про проведення перевірки рішення МСЕК, пройшов повторний медичний огляд в стаціонарних умовах Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова м. Вінниця. Експерта команда дослідила оригінал медико-експертної справи ОСОБА_1 , надісланої слідчим відділення Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
За наслідком дослідження змістового наповнення оскаржуваного рішення Експертної команди суд встановив, що такий акт індивідуальної дії є цілком обґрунтованим, прийнятим суб`єктом владних повноважень у межах наявних повноважень та у спосіб, який передбачено вищенаведеними законодавчими приписами, з огляду на що скасуванню не підлягає.
У зв`язку з вищезазначеним у задоволенні позову необхідно відмовити.
Суд не вирішує питання розподілу судових витрат у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження: пров. Феодосія Макаревського, буд. 1А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005, код ЄДРПОУ – 03191673) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.  

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя | Р.О. Ващилін