1	Справа № 335/3842/26  2/335/2510/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Добрянського Н.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,
ВСТАНОВИВ:
Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Позов обґрунтований тим, що позивач є виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в м. Запоріжжі.
У період з 01.12.2018 до 28.02.2026 позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у квартиру АДРЕСА_1 на загальну суму 75 885,12 грн.
Відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати спожитих послуг, сплативши за вказаний період лише 19 326,14 грн.
У зв`язку з цим станом на 28.02.2026 у відповідачів перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 56 558,98 грн.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість у сумі 56 558,98 грн, а також судові витрати у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді від 16 квітня 2026 року було відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , оскільки згідно з інформацією Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цією ж ухвалою було прийнято до розгляду позовну заяву в частині вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі.
Зважаючи на характер спору, справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.
У судове засідання представник позивача Тувайкін Р.В. не з`явився, у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі, повідомлені про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення ухвали про відкриття провадження в справі та судових повісток на адресу реєстрації їх місця проживання, у судові засідання, призначені на 09 год 00 хв 15.05.2026 та 09 год 00 хв 23.07.2026, не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене суд постановив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, у порядку заочного розгляду.
Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну «МТМ» предметом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Право Концерну «МТМ» на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 5 від 29 січня 2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі», відповідно до якого з 01 січня 2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з довідкою Концерну «МТМ» у період з 01.12.2018 до 28.02.2026 відповідачам у вищезазначену квартиру позивачем були надані послуги з опалення та постачання гарячої води на загальну суму 75 885,12 грн.
Відповідачі зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг у спірний період виконували частково у сумі 19 326,14 грн.
Отже, заборгованість відповідачів за спірний період становить 56 558,98 грн.
Доказів того, що у період з 01.12.2018 до 31.10.2021 між сторонами укладався договір на постачання послуг, матеріали справи не містять.
Разом з тим фактичне надання послуг і відкриття особового рахунку на ім`я відповідача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
02.10.2021 на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.
Зазначений договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 600455439 про надання послуги з постачання теплової енергії, гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , є укладеним між позивачем та відповідачами.
Відповідно до п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу у строки та на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.
Згідно з п. 33 Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок на оплату спожитої послуги, наданий споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Згідно з п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Відповідно до п. 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Споживач житлово-комунальної послуги зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004).
Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004).
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017).
Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (стаття 64 ЖК України).
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідачі доказів належного виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг суду не надали, розрахунок заборгованості не спростували.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарно з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн, на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (ідентифікаційний код 32121458, адреса: 69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137) заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії у квартиру АДРЕСА_1 , надані у період з 01.12.2018 до 28.02.2026, в розмірі 56 558,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явилися у судове засідання, у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд — якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А. В. Стеценко