ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 440/4867/23
адміністративне провадження № К/990/14912/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів: Васильєвої І. А., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 440/4867/23
за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року (суддя Довгопол М. В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року (головуючий суддя - Катунов В.В., судді: Чалий І.С., Ральченко І.М.),
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький завод дорожніх машин» (далі також - позивач, ПрАТ «КРЕДМАШ») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС), у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 січня 2023 року: № 00004530701, № 00004540701, № 00004550701.
2. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на протиправність висновків ГУ ДПС про безоплатний характер експортних операцій позивача з поставки товарів контрагентам - покупцям з Білорусі і російської федерації. Наполягав на тому, що за умовами контрактів, покупці зобов`язані були оплатити поставку товарів і станом на 23 лютого 2022 року частину товарів оплатили. У подальшому, через запровадження воєнного стану, розрахунки між сторонами контрактів були унеможливлені, а згодом - ускладнені. Позивач звертав увагу на незаконність нарахування податку на додану вартість (далі - ПДВ), а також застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних за цими операціями ще й з огляду на те, що відповідно до підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України (далі - ПК України) операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються за нульовою ставкою.
3. Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 25 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року, позов задовольнив повністю, визнав протиправними і скасував податкові повідомлення-рішення.
4. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, ГУ ДПС 11 березня 2024 року вперше подало касаційну скаргу, яку Верховний Суд ухвалою від 16 квітня 2024 року повернув скаржникові. 17 квітня 2024 року ГУ ДПС подало касаційну скаргу повторно. Просить судові рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
5. Верховний Суд ухвалою від 29 квітня 2024 року задовольнив клопотання ГУ ДПС про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень і поновив пропущений строк. Суд відкрив касаційне провадження за поданою скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановив строк для подання відзиву. Витребував матеріали справи. Також цією ухвалою Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання ГУ ДПС про зупинення виконання судових рішень.
6. 06 травня 2024 року до Верховного Суду від ПрАТ «КРЕДМАШ» надійшов відзив на касаційну скаргу. Позивач просить залишити касаційну скаргу ГУ ДПС без задоволення, а судові рішення - без змін.
7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
8. 31 липня 2026 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 976 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави ухваленням зборами суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді рішення від 20 лютого 2026 року № 11 "Про визначення Персонального складу судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду" та введенням до складу судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян судді Дашутіна І. В., який перебуває у складі колегії суддів, що унеможливлює його участь у розгляді справи.
9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Васильєва І.А., Шишов О. О.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Суди попередніх інстанцій установили, що 19 серпня 2022 року ПрАТ «КРЕДМАШ» подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за липень 2022 року, в якій задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 9226968 грн (рядок 19), у тому числі сума, обчислена відповідно до пункту 200.-1.3. статті 200-1 ПК України 8432535 грн, з якої 4335683 грн заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника, а 4096852 грн визначено до зарахування до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. 
11. У період з 29 листопада 2022 року по 05 грудня 2022 року ГУ ДПС провело документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «КРЕДМАШ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету, за наслідками якої складено акт від 14 грудня 2022 року № 7166/16-31-07-01-02/05762565 (далі - Акт перевірки).
12. В Акті перевірки зроблені висновки про порушення позивачем:
1) підпунктів 14.1.11, 14.1.13, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 188.1 статті 188 ПК України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 4335683 грн, у тому числі за липень 2022 року в сумі 4335683 грн;
2) підпунктів 14.1.11, 14.1.13, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 188.1 статті 188 ПК України, оскільки ним завищено суму залишку від`ємного значення, що включається до складу наступного звітного податкового період (рядок 21 Декларації), на загальну суму 1820457 грн;
3) пунктів 201.1, 201.7., 201.10 статті 201 ПК України внаслідок невиписаних та незареєстрованих в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) на загальну суму обсягу постачання 30780698,38 грн, у тому числі за липень 2022 року в сумі 30780698,38 грн.
13. За змістом установлених судами попередніх інстанцій обставин, підставою для таких висновків стало встановлення під час перевірки обставин, що згідно з даними обліку по бухгалтерському рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» (субрахунок 362/10) станом на кінець лютого 2022 року обліковується дебіторська заборгованість на загальну суму 30780698,38 грн з наступними підприємствами, що зареєстровані у російській федерації та Білорусі: ТОВ «СДС» (Самара), ОДО «АБЗ Комплект» (Мінськ), ТОВ «СамараДорМаш» (Самара), ЧТУП «Белавтодорснаб Плюс» (Мінськ), ТОВ «ЕС», ТОВ «Кредмаш» (Новосибірськ), ТОВ «Дормаш Сервіс», ТОВ «СнабДорМаш» (Ростов-на-Дону), ТОВ «Владимирдоркомплект» (Улибишево). Цю суму разом із курсовими різницями позивач списав на витрати як безнадійну заборгованість, про що свідчить бухгалтерське проведення Дт 944 «Сумнівні та безнадійні борги» - Кт 362 «Розрахунки з іноземними покупцями».
Однак, за висновком контролюючого органу, ця дебіторська заборгованість не відповідає визначенню безнадійної. Водночас ГУ ДПС, з`ясувавши підтвердження факту відвантаження (постачання) товарів і відсутність проведення розрахунків (наявне вихідне сальдо) за здійснену поставку, кваліфікував ці операції як безоплатне постачання товарів/послуг. Враховуючи, що за умовами контрактів поставка відбувалась на умовах FCA - місце поставки склад ПрАТ «КРЕДМАШ» на території України, то ГУ ДПС зробило висновок, що ці операції є об`єктом оподаткування ПДВ та оподатковуються у загальновстановленому порядку, виходячи із бази оподаткування ПДВ, визначеної пунктом 188.1 статті 188 ПК України. З цих підстав ГУ ДПС дійшло висновку про заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ за липень 2022 року в сумі 6156140 грн за здійсненими операціями безоплатної поставки товарів на загальну суму 30780698,38 грн, що призвело до завищення розміру від`ємного значення цього податку. Як наслідок, ГУ ДПС дійшло висновку і про невиконання позивачем обов`язку зі складення і реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму ПДВ за товарами, поставленими на безоплатній основі, що тягне за собою застосування штрафних санкцій.
14. ПрАТ «КРЕДМАШ» подало до ГУ ДПС заперечення на Акт перевірки, за наслідками розгляду яких ГУ ДПС листом повідомило про залишення висновків Акта перевірки без змін.
15. На підставі висновків Акта перевірки ГУ ДПС прийняло податкові повідомлення-рішення від 18 січня 2023 року:
- № 000045330701, яким ПрАТ «КРЕДМАШ» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку згідно з декларацією за липень 2022 року на 4335683 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1083920,75 грн; 
- № 00004540701, яким ПрАТ «КРЕДМАШ» зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ згідно з декларацією за липень 2022 року на 1820457 грн;
- № 00004550701, яким до ПрАТ «КРЕДМАШ» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем ПДВ у сумі 3400 грн.
16. Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарги Державна податкова служба України своїм рішенням залишила без змін зазначені вище податкові повідомлення-рішення, а скаргу позивача - без задоволення.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17. Підставою для задоволення позову стали такі висновки судів попередніх інстанцій:
1) висновки контролюючого органу про безоплатний характер господарських операцій є безпідставними, оскільки за змістом укладених договорів передача товару здійснювалася на платних умовах, а відсутність проведення розрахунків за здійснену у лютому 2022 року поставку товарів була зумовлена обставинами, пов`язаними із запровадженням воєнного стану;
2) питання правильності формування витрат та визначення податку на прибуток підприємств в контексті правильності формування витрат за спірними операціями не входило до предмета перевірки. Водночас документи бухгалтерського обліку відповідач дослідив вибірко за окремі періоди, а податкові декларації з податку на прибуток взагалі не віднесено до переліку документів, які було використано під час проведення перевірки;
3) ПК України не встановлює обов`язку по коригуванню податкових зобов`язань і податкового кредиту відповідно до статті 192 ПК України у разі проведення процедур з врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості;
4) вивезення товарів за межі території України здійснювалося у митному режимі експорту, про що свідчить тип оформлених митних декларацій, такі операції відповідно до підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України оподатковувалися за нульовою ставкою. Тому застосування контролюючим органом до спірних операцій ставки 20% є безпідставним. Крім того, про те, що спірні господарські операції позивача є такими, що оподатковуються за нульовою ставкою, оскільки навіть за умов поставки FCA є операціями з експорту товарів, зазначено і в індивідуальній податковій консультації, наданій позивачеві за його зверненням.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
18. ГУ ДПС у своїй касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права. Свою позицію мотивує здебільшого висновками, зробленими в Акті перевірки. 
19. Також звертає увагу, що після проведення перевірки позивач, усупереч бухгалтерським проведенням по списанню заборгованості на рахунок Дт 944 «Сумнівні та безнадійні борги», подав уточнюючий розрахунок до Декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2022 року (№ 9267665414 від 13 грудня 2022 року), згідно з яким у додатку РІ до рядка 03 до декларації сума витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резервних боргів дорівнює нулю, а сума списаної дебіторської заборгованості у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів - 639 665 грн.
20. Як підставу для касаційного оскарження судових рішень ГУ ДПС визначило пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Верховний Суд, переглянувши відповідно до частини першої статті 341 КАС України оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та дотримання ними норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
22. Ключовим у цій справі є питання оцінки (кваліфікації) здійснених позивачем господарських операцій з поставки товарів нерезидентам, що зареєстровані у російській федерації та Білорусі. Такі операції характеризуються тим, що: були фактично здійснені; оформлені експортні митні декларації; підставою для постачання були відповідні контракти, умовами поставки в яких визначено FCA - місце поставки склад ПрАТ «КРЕДМАШ» (продавця) на території України; станом на кінець лютого 2022 року обліковується дебіторська заборгованість за цими операціями на загальну суму 30780698,38 грн. ГУ ДПС під час перевірки з`ясувало, що позивач відніс суму дебіторської заборгованості до складу витрат як безнадійну. Однак, на переконання ГУ ДПС, така заборгованість не відповідає встановленим законодавством критеріям для визнання її безнадійною, а враховуючи відсутність оплати і умови поставки - господарські операції є такими, що здійснені на безоплатній основі, що зумовлює обов`язок позивача нарахувати і сплатити ПДВ, скласти податкові накладні і зареєструвати їх в ЄРПН. Відповідно, за висновками ГУ ДПС, підлягає зменшенню сума ПДВ, задекларована до бюджетного відшкодування на рахунок платника.
23. Вирішуючи ключове у цій справі питання, насамперед варто зауважити, що відповідно до пункту «а» підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України за нульовою ставкою ПДВ оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту. Цей же підпункт визначає, що товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України (далі - МК України).
24. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 МК України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.
25. Як встановили суди, товари вивезені за межі митної території України саме в митному режимі експорту. Факт здійснення такої поставки безпосередньо підтверджує і ГУ ДПС, зазначаючи про підтвердження факту відвантаження (постачання) товарів і відсутність проведення розрахунків (наявне вихідне сальдо) за здійснену поставку.
26. Та обставина, що експорт товарів здійснювався на умовах поставки FCA жодним чином не змінює митний режим, в якому ці товари декларувалися до вивезення за межі митної території України. Суди зазначили, що в матеріалах справи наявні відповідні митні декларації, що підтверджують завершення митного оформлення товарів і вивезення товарів в режимі експорту. Отже, митні декларації є свідченням здійснення господарських операції з експорту товарів, а не їх реалізації на території України, як хибно вказав у Акті перевірки відповідач.
27. Відповідно, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про безпідставність нарахування контролюючим органом ПДВ за ставкою 20% за спірними господарськими операціями. Жодного правового обґрунтування помилковості цих висновків судів попередніх інстанцій, окрім як посилання на умови поставок, касаційна скарга не містить.
28. Також правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що спірні господарські операції неможливо кваліфікувати як безоплатно надані.
29. Відповідно до підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.
30. Як встановили суди, поставка товарів відбувалась на підставі договорів (контрактів), які передбачали грошову компенсацію вартості отриманих товарів, що саме собою свідчить про їх оплатність. Факт наявності заборгованості з оплати за цими господарським операціями не є свідченням безоплатного характеру таких операцій, а законодавець встановив відповідні правила податкового і бухгалтерського обліків такої заборгованості. ГУ ДПС не зазначає конкретної норми ПК України, яка дозволяє перекваліфіковувати господарські операції з оплатних на безоплатні через обставину несплати частини товарів у встановлений в контракті строк. Висновки ж ГУ ДПС про те, що заборгованість не підпадає під ознаки безнадійної суперечать висновкам про безоплатність операцій і, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, стосуються формування позивачем витрат, розмір яких впливає на визначення бази оподаткування податком на прибуток, а не ПДВ. Зі змісту позиції ГУ ДПС не прослідковується взаємозв`язок між висновками про невідповідність заборгованості ознакам безнадійної і висновками про завищення розміру бюджетного відшкодування ПДВ.
31. Варто також зауважити, що як базу для розрахунку недонарахованих за спірними операціями сум ПДВ ГУ ДПС взяло саме обліковану позивачем заборгованість покупців за договорами (контрактами), яку ПрАТ «КРЕДМАШ» спочатку списало як безнадійну, а в подальшому відновило в бухгалтерському обліку через законодавчі зміни. ГУ ДПС не навело нормативного обґрунтування можливості у випадку безоплатного постачання товарів використовувати як базу оподаткування ПДВ вартість товарів за ціною продажу в межах сформованої заборгованості. 
32. Оцінюючи висновки ГУ ДПС про те, що позивач не виписав та не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН, колегія суддів звертає увагу, що за змістом розрахунку штрафних санкцій, ГУ ДПС посилається на абзац четвертий пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України. Відповідно до цієї норми у разі відсутності реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
33. ГУ ДПС прямо не посилається на пункт 198.5 статті 198 ПК України, хоча робить висновок на стор. 16 Акта перевірки про те, що: «…ПрАТ «КРЕДМАШ» не виписало і не зареєструвало податкові накладні на суму ПДВ, що підлягала самостійному нарахуванню по операціям, що не використані в господарській діяльності (безоплатна передача) на загальну суму обсягу постачання 30780698,38 грн…». Періодом вчинення порушення ГУ ДПС вказує липень 2022 року.
34. Такий порядок нарахування «компенсуючих» сум ПДВ і виникнення обов`язку з реєстрації податкової накладної у зв`язку з цим встановлює саме пункт 198.5 статті 198 ПК України.
35. У постанові від 24 січня 2023 року у справі № 560/7669/21 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Правове регулювання, запроваджене підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, полягає у тому, що шляхом нарахування податкових зобов`язань вилучається (списується) попередньо сформований податковий кредит. Під час перевірки правильності формування податкового кредиту предметом доказування є обставини, які мали місце на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, а під час вирішення питання виникнення у платника обов`язку, встановленого підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, - обставини, які мали місце у періоді виявлення факту припинення використання товару/необоротного активу у власній господарській діяльності платника податків.
36. Підстави для застосування зазначеного правила ГУ ДПС не обґрунтувало, як і взагалі зі змісту позиції контролюючого органу в цій частині неможливо з`ясувати, з чим конкретно (якою обставиною) він пов`язує обов`язок позивача скласти і зареєструвати податкові накладні з обсягом постачання у розмірі вартості товарів, які залишилися неоплаченими покупцями (заборгованість за договорами). При цьому, безпосередньо в Акті перевірки ГУ ДПС навело перелік зареєстрованих позивачем податкових накладних по операціях з вивезення товарів за межі митної території України.
37. Цілком слушно суди звернули увагу й на те, що ані з Акта перевірки, ані зі змісту позиції ГУ ДПС, озвученою під час судового розгляду цієї справи, неможливо з`ясувати підстави, з яких ГУ ДПС дійшло висновку, що періодом, в якому допущені виявлені порушення, є саме липень 2022 року. Що саме відбулось у липні 2022 року, окрім як подання позивачем до контролюючого органу податкової декларації з ПДВ за липень 2022 року із заявленням сум ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника, у контексті виникнення у позивача певних податкових обов`язків з ПДВ за спірними операціями, ГУ ДПС так і не конкретизувало.
38. Отже, позиція ГУ ДПС у спірних правовідносинах не ґрунтується на законі в цілому. Зміст висновків ГУ ДПС суперечать один одному, як наслідок, прийняті у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень не відповідають критеріям правомірності, закріпленим у статті 2 КАС України.
39. Підсумовуючи, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність висновків контролюючого органу, зроблених в Акті перевірки, як наслідок, наявність підстав для задоволення позову. 
40. Інші доводи касаційної скарги на цей висновок не впливають. 
VІ. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
41. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
42. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
43. Правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права у цій справі в окреслених статтею 341 КАС України межах встановлена за результатами касаційного перегляду справи, що є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення. 
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 440/4867/23 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко
Судді І. А. Васильєва
О. О. Шишов