| | Справа №760/31980/25 2/760/7957/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

10 вересня 2026 року  м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі судді Майстренка О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач) звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 34018,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір № 103273147 в електронній формі шляхом подання заявки на отримання кредиту. За вказаним договором відповідач отримав у кредит 15000 грн.
За вказаним кредитним договором нарахована заборгованість у сумі 34018,50 грн, яка складається з 7200 грн - тіло кредиту; 25318,50 грн - нараховані відсотки; 1500 грн - комісія.
За договором про відступлення права вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 право вимоги до відповідача за вказаними простроченими зобов`язаннями перейшло до позивача.
З посиланням на норми Цивільного кодексу України позивач просить стягнути прострочену заборгованість із відповідача.
Склад суду визначено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідачем відзив до суду не поданий. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами, які містяться у справі.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 16.12.2022 відповідачем укладено договір № 103273147 з ТОВ «Мілоан» в електронній формі (далі - Договір).
За вказаним договором відповідач отримав у кредит 15000 грн.
Відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого, у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим позивачем розрахунком.
За договором про відступлення права вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 право вимоги до відповідача за вказаними простроченими зобов`язаннями перейшло до позивача.
За вказаним кредитним договором нараховано заборгованість у сумі 34018,50 грн, яка складається з 7200 грн - заборгованість по тілу кредиту; 25318,50 грн - заборгованість за відсотками, 1500 грн - комісія.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд звертає увагу на таке.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В частині вимог по стягненню заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7200 грн, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В частині вимог про стягнення нарахованих процентів, то суд вважає, що розрахунки позивача є значно завищені та зроблені без урахуванння сплачених відповідачем грошових коштів.
З долученого позивачем розрахунку судом встановлено, що відповідачем було внесено 31.12.2022 загальну суму в погашення заборгованості 4500 грн з яких: 1500 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 1500 грн сплата процентів по кредиту та 1500 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 13500 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 01.01.2023 по 15.01.2022 (15 днів) - 202,50 грн в день (15*202,50) становить 3037,50 грн проценти за 15 днів користування кредитом.
15 січня 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 4500 грн з яких: 1500 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 1500 грн сплата процентів по кредиту та 1500 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми суми тіла кредиту у розмірі 12000 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 16.01.2023 по 30.01.2023 (15 днів) по 180 грн в день (15*180) становить 2700 грн проценти за 15 днів користування кредитом.
30 січня 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 11400 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 31.01.2023 по 02.02.2023 (3 днів) по 171 грн в день (3*171) становить 513 грн проценти за 3 дні користування кредитом.
02 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 10800 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 03.02.2023 по 05.02.2023 (3 днів) по 162 грн в день (3*162) становить 486 грн проценти за 3 дні користування кредитом.
05 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 10200 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 06.02.2023 по 08.02.2023 (3 днів) по 153 грн в день (3*153) становить 459 грн проценти за 3 дні користування кредитом.
08 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 9600 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 09.02.2023 по 11.02.2023 (3 днів) по 144 грн в день (3*144) становить 432 грн проценти за 3 дні користування кредитом.
11 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 9000 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 12.02.2023 по 14.02.2023 (3 днів) по 135 грн в день (3*135) становить 405 грн проценти за 3 дні користування кредитом.
14 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 8400 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 15.02.2023 по 17.02.2023 (3 днів) по 127 грн в день (3*127) становить 381 грн проценти за 3 дні користування кредитом.
17 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 7800 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 18.02.2023 по 20.02.2023 (3 днів) по 117 грн в день (3*117) становить 351 грн проценти за користування кредитом.
21 лютого 2023 року відповідачем було внесено загальну суму в погашення заборгованості 1500 грн з яких: 450 грн було зараховано в сплату комісії за пролонгацію, 450 грн сплата процентів по кредиту та 600 грн сплата тіла кредиту у зв`язку з чим подальший розрахунок процентів здійснювався від суми тіла кредиту у розмірі 7200 грн по 1,5% в день від загального залишку тілу кредиту.
Тобто з 22.02.2023 по 24.02.2023 (3 днів) по 108 грн в день (3*324) становить 324 грн проценти за користування кредитом.
Згідно кредитного договору у період з 25.02.2023 по 31.03.2023 (35 днів) застосовується процентна ставка 3 % в день від загальної суми тіла кредиту тобто 216 грн в день отже (35*216) становить 7560 грн процентів за користуванння кредитом в межах строку кредитування.
Отже загальна сума процентів за скрок кредитування становить 16648,50 грн з долученого позивачем розрахунку встановлено, відповідачем сплачені проценти за весь строк кредитування у загальному розмірі 6600 грн.
Сума яка підлягає стягненню з відповідача за процентвами за весь строк кредитуванння складає 10048,50 грн.
Крім того судом встановлено, що за період з 01.04.2023 по 24.05.2023 застосовано процентну скавку 3% в день від загальної суми тіла кредиту тобто 216 грн в день.
Натомість з долучених доказів строк кредитування становить 105 днів та відповідно до п. 1.3.2. Договору про споживче кредитування № 103273147 від 16.12.2022 (далі - Договір) передбачено що строк закінчується 31.03.2023. 
У ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 була сформована такі правові висновки:
«53. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
54. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Відповідна правова позиція в подальшому застосована Верховним Судом при вирішені інших судових справ, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 р у справі № 300/438/18.
Отже, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Адже сума процентів, які нараховані позикодавцем є очевидно не співмірною із сумою кредитних коштів, які отримав відповідач у позику, і створюють умови надмірного боргового тягаря для відповідача. При цьому позивачем не надано доказів, що строк кредитування передбачений договором був продовжений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем у встановлений спосіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Що стосується комісії заявленої позивачем суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Підсумовуючи вище викладене суд дійшов висновку що встановлення комісії є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу. 
Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з урахуванням тіла кредиту та процентів складає 17248,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Пропорційно до частини задоволених позовних вимог (50,70%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1228,16 грн судового збору за подання позову.
Позивачем також заявлено витрати на правову допомогу 8000 грн.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на малозначність справи, обсяг правничої допомоги наданої представником позивача, яка обмежилась складанням та поданням позовної заяви до суду, а також часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись викладеним та ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором № 103273147 від 16.12.2022 у сумі 17248 гривень 50 копійок, а також судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 1228 гривень 16 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя О. Майстренко