ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/6939/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ,  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 22.01.2025.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04.06.2024 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 04.06.2024 по 21.01.2025 включно.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.06.2024 останній виповнилося 60 років, тобто досягла пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ. 02 .09.2024 (тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності заяву розглянуло ГУ ПФУ в Волинській області, яке 09.09.2024 прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 09.10.2024 повторно звернулася із заявою про призначення пенсії, надавши додаткові документи. ГУ ГІФУ в Одеській області 17.10.2024 знову відмовило в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 10.12.2024 звернулася втретє з додатковими документами. ГУ ПФУ в Запорізькій області 16.12.2024 відмовило в призначенні пенсії, зазначивши, що не зараховано в подвійному розмірі роботу медичної сестри-анестезиста, оскільки, на думку органу, робота в зазначених відділеннях не передбачена статтею 60 ЗУ"Про пенсійне забезпечення". 22.01.2025 звернулася вчетверте з уточненими документами., ГУ ПФУ в Донецькій області 30.01.2025 рішенням № 163950030479 знову відмовило з тих самих підстав. Тобто, першочергово звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії 02.09.2024. Однак через неправомірні дії органу, що призначає і виплачує пенсію, незаконно відмовляли в призначені пенсії. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі №440/3131/25 встановило незаконність дій органу, що призначає і виплачує пенсію, через які мені було незаконно відмовлено у призначенні пенсії. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі №440/3131/25, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2025 було визнано протиправною відмову у призначенні пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу період роботи у подвійному розмірі та повторно розглянути заяву про призначення / перерахунок пенсії від 22.01.2025. Рішення набрало законної сили 06.08.2025. На виконання вказаного рішення суду було призначено пенсію за віком з 22.01.2025, а не з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 04.06.2024. Звернувшися до ГУ ПФУ в Полтавській області з письмовою заявою, про призначення пенсії за віком, починаючи з 04.06.2024 та виплату її по 21.01.2025 включно, отримала лист відповідь від 09.01.2026 № 372-24964/Г-02/8-1600/26, яким було відмовлено, та повідомлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі №440/3131/25 зобов`язано зарахувати до стажу період роботи в Градизькій районній лікарні у подвійному розмірі та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 22.01.2025. Інших зобов`язань рішення суду не містить.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проти задоволення позовних вимог заперечувало. У відзиві на позов зазначило, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявами від 02.09.2024, 09.10.2024, 10.12.2024 та 22.01.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058 – IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058). Звернення Позивача розглядалися за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, а саме: - заява від 02.09.2024 - спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду в Волинській області та Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області та прийнято рішення від 09.09.2024 № 163950030479 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік., - заява від 09.10.2024 - спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду у м. Київ та прийнято рішення від 17.10.2024 № 163950030479 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік., - заява від 10.12.2024 - спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду в Запоріжській області та Головного управління Пенсійного фонду у м. Київ та прийнято рішення від 16.12.2024 № 163950030479 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік., - заява від 22.01.2025 - спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області та прийнято рішення від 30.01.2025 № 163950030479 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду, щодо визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області від 30.01.2025 № 163950030479. Відповідно до частини другої статті 14, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 №440/3131/25, яке набрало законної сили 06.08.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 22.01.2025, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи в Градизькій районній лікарні з 12.06.1985 по 20.09.1993 у подвійному розмірі. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за віком, зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи з 12.06.1985 по 20.09.1993 та призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV. Оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію з 04.06.2024, пенсію призначено відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058 з дня звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме - з 22.01.2025.
Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 02.09.2024 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області та 09.09.2024 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу.
09.10.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 17.10.2024 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу. Також зазначено, що у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не зараховано період роботи з 04.08.1984 по 20.09.1993 та з 22.09.1993 по 28.11.1994.
10.12.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 16.12.2024 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу. Також зазначено, що у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не зараховано період роботи з 04.08.1984 по 20.09.1993 та з 22.09.1993 по 28.11.1994.
22.01.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та 30.01.2025 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу. Також зазначено, що у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не зараховано період роботи з 12.06.1985 по 20.09.1993.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 по справі № 440/3131/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за віком Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 163950030479 від 30.01.2025 (вих №2972/03-16 від 31.01.2025). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоду її роботи в Градизькій районній лікарні з 12.06.1985 по 20.09.1993 у подвійному розмірі та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення / перерахунок пенсії від 22.01.2025 (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reyestr.court.gov.ua/Review/126730296).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі № 440/3131/25 - залишено без змін (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reyestr.court.gov.ua/Review/129359820).
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 по справі № 440/3131/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням №1639500304479 від 16.10.2025 призначило ОСОБА_1 з 22.01.2025 пенсію за віком, вік станом на дату призначення пенсії - 60 років 7 місяців 19 днів.
Позивач не погоджуючись із тим, що пенсія призначена не з дня, який настає за днем досягнення пенсійного віку, звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
За змістом частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною третьою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років.
Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з пунктами 1.7, 1.8 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
У разі якщо даних про страховий стаж у системі персоніфікованого обліку (у тому числі за періоди до впровадження персоніфікованого обліку) недостатньо для призначення пенсії за віком, орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на вебпорталі або засобами Порталу Дія, про відсутність таких відомостей та порядок подання необхідних для призначення пенсії документів (за наявності). При надходженні документів про страховий стаж протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, пенсія призначається у строк, визначений абзацом другим пункту 1 частини першої статті 45 Закону. Якщо документи не будуть подані у зазначений строк, вважається, що особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
Спір у цій справі виник з приводу того, що орган Пенсійного фонду України вважає днем звернення за призначенням пенсії віком прийняття відповідачем відповідної заяви, подану позивачем - 22.01.2025 після оскарження останнім у судовому порядку (справа №440/3131/25) рішення про відмову в призначенні пенсії за віком № 163950030479 від 30.01.2025
Одна, це призвело до того, що фактично позивач не отримав належні йому пенсійні виплати з 04.06.2024 по 21.01.2025.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 02.09.2024 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області та 09.09.2024 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу.
09.10.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 17.10.2024 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу. Також зазначено, що у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не зараховано період роботи з 04.08.1984 по 20.09.1993 та з 22.09.1993 по 28.11.1994.
10.12.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 16.12.2024 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу. Також зазначено, що у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не зараховано період роботи з 04.08.1984 по 20.09.1993 та з 22.09.1993 по 28.11.1994.
22.01.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та 30.01.2025 прийнято рішення №163950030479, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу. Також зазначено, що у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не зараховано період роботи з 12.06.1985 по 20.09.1993.
З аналізу вищевказаних рішень, судом встановлено, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії за віком з 04.06.2024 стала відсутність достатнього страхового стажу.
У свою чергу рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 по справі № 440/3131/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоду її роботи в Градизькій районній лікарні з 12.06.1985 по 20.09.1993 у подвійному розмірі.
Тобто, в ході розгляду справи №440/3131/25 суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до страхового стажу періоди роботи, які територіальними органами Пенсійного фонду України не зараховані до страхового стажу.
Суд зазначає, що право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від оскарження ним дій та рішень пенсійного органу в судовому порядку і підлягає поновлення з моменту його виникнення, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу.
У постанові від 18.04.2019 у справі №172/730/17 Верховний суд зробив висновок, що право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від оскарження ним дій та рішень пенсійного органу в судовому порядку і підлягає поновлення з моменту його виникнення, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу.
У постанові від 24.12.2019 у справі №209/2050/17 Верховний Суд зазначив, що право особи на пенсію також не може залежати від встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення питання про призначення пенсії, і підлягає поновленню з моменту його виникнення, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу.
Оскільки станом на момент первинного звернення з заявою про призначення пенсії у позивача був наявний необхідний страховий стаж для призначення цієї пенсії, у територіального органу Пенсійного фонду України були підстави для врахування вищевказаного періоду і призначення пенсії.
Враховуючи, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із відповідною заявою 02.09.2024, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, то саме з 04.06.2024 позивачу повинно було бути призначено пенсію.
Крім того, рішенням суду справі № 440/3131/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення / перерахунок пенсії від 22.01.2025, а не призначати пенсію з 22.01.2025.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, суд з метою ефективного та належного захисту прав позивача вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 22.01.2025 та зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04.06.2024 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).
Стосовно тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що позивач пропустив строк звернення до суду варто зазначити, що згідно протоколу про призначення пенсії, пенсія призначена рішенням №163950030479 від 16.10.2025, отже про загальний розмір пенсії позивач міг дізнатися лише отримавши пенсію за листопад у грудні 2025 року.
З позовом позивач звернувся 26.05.2026, а тому строки не пропустив.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 04.06.2024 по 21.01.2025 включно, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Враховуючи, що спір про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру на час звернення до суду не порушені, тому суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. 
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 22.01.2025.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04.06.2024 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя	 	С.О. Удовіченко