РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2011/26 
12 серпня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 05 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю  "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР-ФІНАНС" (далі ТОВ  "ФК "ТАЙГЕР-ФІНАНС") та  ОСОБА_1  укладено електронний кредитний договір 67721467 від 05.02.2025, шляхом його підписання електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором, відповідно до закону України «Про електронну комерцію».
За умовами цього договору відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн. строком на 360 днів, шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку та зобов`язався своєчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним у розмірі 0.96 % від суми кредиту за кожен день користування.
Вказує, що ТОВ  "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР-ФІНАНС"» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, 20.06.2024 року перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника.
Відповідач  ОСОБА_1  своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. 
Станом на 30.01.2026 прострочена заборгованість за кредитом становить 15055 грн. 10 коп., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 10105 грн. 10 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, 450 грн. 00 коп. - комісія, 1500 грн. 00 коп - штраф.
Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 15055 грн. 10 коп., 2662 грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору, 8000 грн. витрат на првничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 
Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. 
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до положень ст. 1046 - 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що 05 лютого 2025 року між ТОВ  "ФК "ТАЙГЕР- ФІНАНС" та  ОСОБА_1  укладено електронний кредитний договір №67721467, шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту.
Наведене підтверджується договором про споживчий кредит №67721467 від 05.02.2025, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, які підписані позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та в яких він зазначив номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти.
Підписавши вказаний договір, позичальник ствердив ті обставини, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства. 
За умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 3000 грн. строком на 360 днів, шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку та зобов`явся вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за стандартною процентною ставкою 0,96 % в день за користування кредитом (п.1.6 договору споживчого кредиту №67721467 від 05.02.2025).
Факт отримання позичальником кредитних коштів, а також користування ними підтвердужується інформаційною довідкою ТОВ «Тайгер-Фінанс» про перерахування суми кредиту на картковий рахнок ОСОБА_1 , повідомленням ТОВ «ФК Контрактовий Дім» про зарахування кредитних коштів в сумі 3000 грн. на картковий рахунок відповідача.
У встановлений договором строк відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, згідно наданого суду розрахунку прострочена заборгованість станом на 30.10.2026 становить 15055 грн. 10 коп., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10105 грн. 10 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, 450 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії, 1500 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафами, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст.1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19, така форма витрат як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Тобто спеціальним законодавством прямо визначені законні права позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Тому обґрунтованою є вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією в сумі 450 грн.
Крім того, із розрахунку вбачається, що позивачем нараховано штраф за неналежне виконання договору відповідачем у сумі 1500 грн. 00 коп.
Із 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи викладене, суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача штрафу - 1500 грн., оскільки заявлені в цій частині позовні вимоги не відповідають вимогам закону.
Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідачем не доведено того, що кредитних коштів він не отримав, як і того, що зобов`язання за вказаним кредитним договором ним виконане належним чином.
Таким чином встановлено, що позичальник ОСОБА_1  взяті не себе зобов`язання за кредитним договором №67721467 від 05.02.2025 належним чином не виконав, у передбачений в договорі строк суму позики 3000 грн. 00 коп., нараховані проценти за користування позикою у сумі 10105 грн. 10 коп. та комісію у сумі 450 грн. не повернув, внаслідок чого станом на 30.01.2026 виникла заборгованість у сумі 13555 грн. 10 коп. 
Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 13555 грн. 10 коп. заборгованості за кредитом.
Встановлено, що витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2662 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу 8000 грн. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (13555,10 х 100) : 15055,10 = 90 %, тобто позов задоволено на 90 %. 
При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд наводить наступний розрахунок: 2662 грн. 40 коп. х 90 % = 2396 грн. 16 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2396 грн. 16 коп. судових витрат зі сплати судового збору.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7200 грн. 00 коп. (8000 грн. х 90%).
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, 

у х в а л и в: 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР- ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором 67721467 від 05.02.2025 станом на 30.01.2026 року в сумі 13555 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 10 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР- ФІНАНС" понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2396 (дві тисячі триста дев`яносто шість) грн. 16 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР-ФІНАНС" понесені витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги в сумі 7200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР- ФІНАНС", м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, ЄДРПОУ 43561909.
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживаня АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 12 серпня 2026 року.

Суддя | Р. М. Снітчук