ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/9904/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо застосування обмеження призначеної пенсії максимальним розміром; зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 березня 2026 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Позивач зазначає, що виплата призначеної йому пенсії здійснюється із застосуванням обмеження максимальним розміром. Зокрема, з 01.03.2026 розмір пенсії з урахуванням установлених підвищень, надбавок та індексацій становить 29 731,93 грн, проте фактично до виплати визначено 25 950,00 грн.
26.06.2026 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просив здійснювати нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Листом від 15.07.2026 №17800-17058/Ч-02/8-0300/26 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром та зазначив, що пенсія нарахована і виплачується відповідно до норм чинного законодавства.
Позивач вважає такі дії протиправними, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
На думку позивача, після ухвалення зазначеного Рішення Конституційного Суду України законодавчі підстави для обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, максимальним розміром відсутні, а тому пенсія з 01.03.2026 має виплачуватися у повному нарахованому розмірі.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
З наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії позивача встановлено, що з 01.03.2026 її основний розмір становить 80 відсотків грошового забезпечення – 15 187,42 грн. З урахуванням індексацій, підвищень, надбавок та інших установлених доплат загальний розмір пенсії становить 29 731,93 грн.
До складу пенсійної виплати, зокрема, включено індексацію за 2026 рік у сумі 2 361,40 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2026 року №236 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році”.
Водночас фактичний розмір пенсії, визначений відповідачем до виплати з 01.03.2026, становить 25 950,00 грн у зв`язку із застосуванням обмеження її максимальним розміром. 
26.06.2026 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.
Листом від 15.07.2026 №17800-17058/Ч-02/8-0300/26 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що підстав для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром немає.
Не погоджуючись із застосуванням відповідачем обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб регулюються Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 43 Закону №2262-ХІІ, зокрема частину п`яту цієї статті викладено в редакції, відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Пунктом 2 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №3668-VI визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
З 01.01.2016 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 №911-VIII, відповідно до якого положення статті 43 Закону №2262-ХІІ щодо максимального розміру пенсії було доповнено положенням про тимчасове обмеження її розміру у період з 01.01.2016 по 31.12.2016.
Законом України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення” від 12.04.2016 №1080-VIII у статтю 43 Закону №2262-ХІІ внесено зміни, внаслідок яких частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини зазначеного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
При цьому, не зважаючи на мету та передбачене обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців положеннями статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), останні є однопредметними правовими нормами, які регулюють одні й ті самі правовідносини.
Тобто на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 Велика Палата Верховного Суду, з посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, дійшла висновку, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи у національному законодавстві, наявності у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Застосування положень Закону №3668-VI щодо військовослужбовців фактично суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.
З огляду на викладене у спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Отже, у ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні правові підстави для обмеження пенсії позивача максимальним розміром.
Крім того, відповідно до статті 64 Закону №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
25.02.2026 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №236 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році” (далі – Постанова №236).
Пунктом 1 Постанови №236 установлено, що з 01.03.2026 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,121 з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Постанови №236 з 01.03.2026 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168, від 23.02.2024 №185 та від 25.02.2025 №209 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2025 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
Пунктом 3 Постанови №236 встановлено, що розмір підвищення пенсії в результаті її перерахунку, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 2595 гривень; пенсії, перераховані відповідно до цієї постанови, виплачуються з урахуванням положень статті 30 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” і постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану”.
Як встановлено судом, з 01.03.2026 розмір пенсії позивача з урахуванням надбавок, підвищень та індексацій становить 29 731,93 грн, у тому числі індексація пенсії за 2026 рік – 2 361,40 грн, однак фактичний розмір пенсії до виплати відповідачем визначено у сумі 25 950,00 грн у зв`язку із застосуванням обмеження її максимальним розміром.
Суд зауважує, що станом на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача законодавча норма, яка б визначала максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, фактично відсутня, оскільки застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ саме з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.
У постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ норми зазначеного Закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, у зв`язку з чим обмеження максимального розміру таких пенсій є протиправним.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.02.2025 у справі №300/2424/24, від 08.04.2025 у справі №380/8998/24, від 22.07.2025 у справі №620/5993/24 та від 25.11.2025 у справі №560/5404/25.
Отже, застосування відповідачем з 01.03.2026 обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром призвело до виплати пенсії у меншому розмірі, ніж фактично нарахований, та не ґрунтується на положеннях Закону №2262-ХІІ.
При цьому та обставина, що Постанова №236 передбачає здійснення виплати перерахованих пенсій з урахуванням положень статті 30 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік”, не змінює наведеного висновку, оскільки умови і норми пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, відповідно до статті 1-1 цього Закону можуть змінюватися виключно шляхом внесення змін до Закону №2262-ХІІ та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Таким чином, дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо застосування з 01.03.2026 обмеження пенсії позивача максимальним розміром є протиправними, а порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2026 нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Щодо судових витрат суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору. Витрат на професійну правничу допомогу позивачем не заявлено та доказів їх понесення до суду не подано, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01 березня 2026 року нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6; ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Н. В. Стецик