ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1935/26 Справа № 188/3386/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 липня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року встановлено, що 31.08.2025 року о 20 год 50 хв. у с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 191, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи позбавлений права керування транспортними засобами протягом року, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
31.08.2025 року о 20 год 50 хв. у с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 191, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мітсубісі L200 Д.Н.З. ND06XYU, не був уважним , не вибрав безпечної швидкості руху , внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3б ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Постановою судді від 21.10.2025 року вказані справи об`єднані в одне провадження.
Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення по об`єднаним справам у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, та судовий збір на користь держави.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки належним чином не повідомлявся про розгляд справи, копію постанови не отримував, перебуває на військовій службі, а також просить скасувати постанову суду першої інстанції про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
-вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою;
-суд першої інстанції належним чином не з`ясував всіх обставин справи.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник Прасолов І.В. до суду апеляційної інстанції не з`явилися. Апеляційний розгляд справи було призначено на 08.07.2026 року, однак захисником Прасоловим І.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що на даний час у нього як у адвоката відсутній будь-який зв`язок із підзахисним ОСОБА_1 , який, наскільки йому відомо, перебуває у зоні ведення активних бойових дій, у зв`язку з чим він не має можливості надати останньому юридичну допомогу та сформувати правову позицію у справі. Зазначене клопотання було задоволено, а розгляд справи відкладено на 13.07.2026 року. Про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 та його захисник були повідомлені належним чином. До початку судового засідання 13.07.2026 року від захисника ОСОБА_3 будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. Водночас відповідно до телефонограми № 5 ОСОБА_1 повідомив суд про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку з проходженням військової служби та перебуванням в Одеській області, просив відкласти розгляд справи. 
Разом із тим, суд враховує, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційне оскарження, виклавши доводи та заперечення в апеляційній скарзі, а також мав достатньо часу та можливість подати до суду додаткові пояснення, заяви, клопотання чи доповнення до апеляційної скарги як особисто, так і через свого захисника. Водночас після відкладення розгляду справи на 13.07.2026 року жодних додаткових пояснень, клопотань чи доповнень від ОСОБА_1 або його захисника до суду не надходило, що не свідчить про наявність об`єктивних перешкод для реалізації ними своїх процесуальних прав. 
Крім того, інтереси ОСОБА_1 представляє захисник, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак повторно у судове засідання не з`явився та будь-яких клопотань чи пояснень щодо причин неявки не подав. За таких обставин, зважаючи на належне повідомлення учасників провадження, відсутність клопотань захисника про відкладення розгляду справи, а також відсутність процесуальної необхідності в обов`язковій участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів відсутні будь-які відомості щодо вручення копії постанови ОСОБА_1 , про вищевказану постанову дізнався лише 14.05.2026 року, а апеляційну скаргу подав 26.05.2026 року, дотримавшись десятиденного строку її оскарження. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2025 року о 20 год 50 хв. у с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 191, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мітсубісі L200 Д.Н.З. ND06XYU, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху , внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3б ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 не виконав зазначених вимог, унаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який отримав легкі тілесні ушкодження.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, наслідком якого є заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, статтею 124 КУпАП не передбачена.
Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому зазначена норма не містить такої кваліфікуючої ознаки, як заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_2 отримав саме легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тоді як відомості про заподіяння майнової шкоди, яка охоплюється диспозицією ст. 124 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.
Отже, за встановлених обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки фактичні обставини, викладені у протоколі та підтверджені матеріалами справи, не відповідають об`єктивній стороні цього адміністративного правопорушення.
За вказаних обставин висновки суду щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними.
Під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження в цій частині - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення. 
Приймаючи таке рішення, апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.
Разом із тим, підстав для задоволення апеляційної скарги в частині оскарження постанови суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили, а тому станом на 31.08.2025 року ОСОБА_1 був особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 31.08.2025 року о 20 год. 50 хв. у с. Миколаївка по вул. Першотравневій, 191, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi L200», будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, підписав його без будь-яких зауважень чи заперечень. У письмових поясненнях зазначив, що керував автомобілем «Mitsubishi L200» у с. Миколаївка по вул. Першотравневій, 191, а під час руху на проїзну частину вибіг невідомий чоловік, у зв`язку з чим він, намагаючись уникнути зіткнення, здійснив маневр, однак зачепив його лівою стороною автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_1 фактично підтвердив обставину керування транспортним засобом у час та місці, зазначених у протоколі. При цьому будь-яких заперечень щодо викладених у протоколі обставин, зокрема щодо факту керування транспортним засобом чи перебування у статусі особи, позбавленої права керування транспортними засобами, ним не висловлювалося ні під час складання протоколу, ні під час розгляду справи судом першої інстанції. В апеляційній скарзі такі обставини також не заперечуються.
Доводи апеляційної скарги зводяться до загального посилання на незаконність постанови суду першої інстанції та неповне з`ясування обставин справи, однак не містять будь-яких аргументів чи доказів, які б спростовували встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, а висновки суду першої інстанції в цій частині є законними та обґрунтованими. Підстав для скасування постанови суду в цій частині не вбачається.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, а провадження у цій частині — закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Разом із тим постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року – задовольнити частково. 
Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року в частині визнання винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП — скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП -залишити без змін.
Вважати ОСОБА_1 притягнутим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
В решті постанову суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко