Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 р. Справа №520/18559/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко О.В.,
при секретарі - Походенко А.І., 
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо незняття арештів, накладених у межах виконавчих проваджень № 62833661 та № 63268566. 
- зобов`язати Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винести постанови про зняття арештів, накладених у межах виконавчих проваджень № 62833661 та № 63268566, та направити їх усім банкам, іншим фінансовим установам і органам, яким були направлені постанови про накладення арештів, для фактичного зняття арештів з рахунків позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наявні підстави для винесення державним виконавцем постанов про зняття арештів, накладених у межах виконавчих проваджень № 62833661 та № 63268566, та направити їх усім банкам, іншим фінансовим установам і органам, яким були направлені постанови про накладення арештів, для фактичного зняття арештів з рахунків позивача.
Ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку ст. 287 КАС України. Запропоновано відповідачу надати відзив на позов. 
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що на примусовому виконанні у Відділі перебували відносно ОСОБА_2 наступні виконавчі провадження: АСВП№63268566 з примусового виконання постанови №643/3419/20, виданої 24.07.2020 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у розмірі 420,40 грн., яке було відкрито 13.10.2020; АСВП№62833661 з примусового виконання постанови №643/3419/20, виданої 24.07.2020 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу у розмірі 17000,00 грн., яке було відкрито 03.09.2020. В рамках виконавчого провадження АСВП№63268566, АСВП№62833661 державним виконавцем 28.10.2020, 10.03.2021, 13.04.2021, керуючись ст. 56 Закону винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Зазначену постанову направлено на виконання до банківських установ. 
В подальшому, відповідно до п. 2 частини першої статті 37 Закону, 10.03.2021 по АСВП№63268566 та 09.09.2022 по АСВП№62833661 державним виконавцем було завершено виконавче провадження та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. У постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають. Оскільки не встановлено наявності підстав для зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №62833661, 63268566, передбачених частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи, що по вказаному виконавчому провадженню винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем правомірно відмовлено відповідачц у знятті такого арешту.
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, пославшись на обставини, викладенні в позовній заяві. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до вимог КАС України шляхом надсилання судової повістки до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2020 по справі № 643/3419/20 визнано винною ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. одержувач УК Московськ/мХарМосковськи/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37999607, банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA558999980313070106000020007, код класифікації доходів бюджету 21081100, без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова суду набрала законної сили.
03.09.2020 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відрито виконавче провадження ВП №62833661 з примусового виконання виконавчого документа № 643/3419/20 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь держави штрафу у розмірі 17000,00 грн., яке в подальшому було передано до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В межах виконавчого провадження ВП №62833661 Немишлянським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 13.04.2021 та 08.11.2021 винесені постанови про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
09.09.2022 державним виконавцем прийнято постанову ВП №62833661 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", якою повернуто стягувачу виконавчий документ №643/3419/20. 
Також, 13.10.2020 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відрито виконавче провадження ВП №63268566 з примусового виконання виконавчого документа № 643/3419/20 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь держави судового збору у розмірі 420,40 грн., яке в подальшому було передано до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В межах виконавчого провадження ВП №63268566 Немишлянським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 10.03.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
10.03.2021 державним виконавцем прийнято постанову ВП №63268566 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", якою повернуто стягувачу виконавчий документ №643/3419/20, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.
Не погоджуючись з бездіяльністю державного виконавця щодо зняття арештів з рахунків стягувача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Частиною 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.
Згідно пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Матеріалами справи підтверджено, що 09.09.2022 державним виконавцем прийнято постанову ВП №62833661 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою повернуто стягувачу виконавчий документ №643/3419/20 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові зазначено як підставу повернення виконавчого документа, що згідно відповіді ПФУ боржник пенсію не отримує, згідно відповіді ДФС України у боржника наявні відкриті рахунки у банківських установах про те відсутні кошти, а також офіційні джерела отримання доходів; Згідно довідки БД НАІС транспортні засоби не зареєстровані; згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за боржником права власності на нерухоме майно відсутні. Відповідно до акта державного виконавця майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє. Здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону, заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.
Також, 10.03.2021 державним виконавцем прийнято постанову ВП №63268566 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", якою повернуто стягувачу виконавчий документ №643/3419/20, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 30.04.2024 щодо зняття арештів з рахунків боржника у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачу.
Листом Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на звернення позивача від 30.04.2024 повідомлено, що наявність за ОСОБА_2 заборгованості по виконавчим провадженням ВП №63268566 та ВП №62833661 та відсутність відомостей щодо сплати боржником заборгованостей у повному обсязі, отже відсутні підстави для зняття виконавцем арештів з усього майна (коштів) боржника. У разі сплати заборгованості державним виконавцем будуть вжиті заходи відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 22 - 23).
Матеріали справи свідчать, що фактично позивач не погоджується з тим, що державним виконавцем не знято арешт з коштів ОСОБА_1 з тих підстав, що постановами державного виконавця виконавчі документи повернуто стягувачу.
В постанові від 14 травня 2025 року по справі № 2/1522/11652/11, розглядаючи аналогічний спір, Верховний Суд дійшов наступних висновків:
"58. Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження й у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків. 
59. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що законодавець у Законі № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, передбачив випадки, за яких арешт з майна знімається одночасно із поверненням виконавчого документа стягувачу, а саме: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (частина третя статті 37 Закону № 1404-VIII).
60. Враховуючи наведене, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII)".
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зважаючи, що повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для зняття арешту з майна боржника, за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII, які в даному випадку відсутні, отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язання державного виконавця в межах виконавчих проваджень ВП №63268566 та ВП №62833661 виносити постанови про зняття арешту з рахунків боржника.
В позовній заяві позивач зазначив, що арешт рахунків призводить до обмеження його права користуватися коштами, які перебувають на таких рахунках.
Суд звертає увагу, що в постановах від 13.04.2021 та 08.11.2021 про арешт коштів боржника, винесених в межах ВП №62833661, а також в постанові від 10.03.2021 про арешт коштів боржника, винесену в межах ВП №63268566, зазначено про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
Відповідно, не на всі кошти позивача, які містять на банківських рахунках, накладено арешт.
В судовому засіданні позивач зазначив, що стягнуті на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2020 по справі № 643/3419/20 штраф та судовий збір ним не сплачені.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до положень частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
В Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Як наслідок, стягувач за виконавчим документом № 643/3419/20 має право повторно звернутися до виконавчої служби щодо пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання про стягнення з боржника (позивача) грошової заборгованості, після погашення якої може бути розглянуто питання щодо зняття арешту з коштів боржника, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».
Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 
Розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 132, 134, 139, 242-246, 250, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12/14, код ЄДРПОУ 44045469) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ст. 297 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 23 липня 2026 року.

Суддя Шевченко О.В.