Справа № 177/2417/26
Провадження № 3/177/515/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
14 липня 2026 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, приватного підприємця, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
встановив:
ОСОБА_1 , 19.05.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила дії економічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме умисне позбавлення житла – виганяла з свого будинку, що є приниженням та психологічним впливом через перевагу у матеріальній власності, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за її відсутності.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що він проживав разом ОСОБА_1 , мають спільних дітей. ОСОБА_1 залишила дітей з ним. 18.05.2026 вона виганяла його з будинку, ОСОБА_1 його принижує, чинить психологічний тиск. 
Дослідивши матеріали справи, вислухавши потерпілого, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що підтверджується наступними доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 962631 від 08 липня 2026 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого, ОСОБА_1 ознайомлена без зауважень, про що свідчить її підпис в протоколі; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2026, який узгоджується зі змістом протоколу; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які є аналогічними поясненням даними ним в судовому засіданні та підтверджують факт вчинення домашнього насильства відносно нього  ОСОБА_1 , поясненнями  ОСОБА_1 , в яких вона зазначає, що мешкає окремо від потерпілого в м. Кривому Розі, дітей забрала до себе. ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 . Вказаний будинок належить їй на праві власності. Вона дійсно виганяла його з будинку так як має намір його продати. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Як визначено в п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», економічне насильство – це форма домашнього насильства, яка включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, майна, коштів, заборону працювати чи навчатися, примушування до праці або інші правопорушення економічного характеру.
Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши потерпілу, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за ознакою вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) економічного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, особу ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилася, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено та вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 173-2, 283, 284, 289 КУпАП, суд
постановив:
Визнати ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу..

Суддя В.В.Лященко