Справа № 308/11305/26
3/308/3609/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2026 року        м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
встановив:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №732813 від 30.07.2026 вбачається, що 26.07.2026 о 19 год. 00 хв. в м. Ужгород по вул. Жупанатська, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 ,будучи учасником ДТП, залишив місце події. 
Вказані дії  ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП за порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху
В судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності  ОСОБА_1 зазначив, що місце події не залишав, не знав, що став учасником ДТП.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Диспозиція ст. 122-4 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).
Відповідно до Правил дорожнього руху ДТП - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.
Суб`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.
Поясненнями особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 даними в судовому засіданні, стверджується відсутність в діях останнього умисної форми вини. Так, залишення місця ДТП по суті спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене, однак  ОСОБА_1 такого наміру не мав, залишив місце ДТП, оскільки не знав, що він став учасником ДТП. 
Враховуючи вищевикладене у  ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця ДТП, а тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. 
Отже, суд вважає, що в ході судового розгляду не здобуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів наявності умислу  ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто на залишення місця ДТП, тому провадження в частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме такого елементу як суб`єктивна сторона.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 9, 40-1, 122-4, 245, 283, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд 
постановив: 
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов