ун. № 2608/11448/12

пр. № 2/759/429/13 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2013 року Святошинський районний суд м.Києва в складі: 
головуючого судді - Чалої А.П.,
при секретарі - Котляр Ю.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 
до ОСОБА_3 , 
ПАТ «Міська страхова компанія»
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв*язку з ДТП, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 і ПАТ «Міська страхова компанія», при цьому ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 112 579 грн. 42 коп. у відшкодування вартості відновлюваного ремонту автомобіля, з ПАТ «Міська страхова компанія»25 500 грн. страхового відшкодування та судові витрати, а ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_3 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди пов*язаної з ушкодженням здоров*я, посилаючись на те, що 13.11.2010р. о 21.00 годині на перехресті пр-ту Науки та вул.Столичне шосе в м.Києві з вини ОСОБА_3 мала місце ДТП, яка сталася між автомобілем «Шевролет Лачетті», держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 в стані алкогольного сп*яніння, який не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та здійснив рух на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, а пасажир автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв, садна голови і кінцівок, чим ОСОБА_3 порушив пункти 2.3. б), 8.10. ПДР, у зв*язку з чим він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпроАП. Власником пошкодженого в ДТП автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 . Даний автомобіля повністю є відремонтованим і на його відновлюваний ремонт витрачена загальна сума 136 155 грн. 52 коп., яка складається із суми 111 155 грн. 97 коп. згідно замовлення-наряду від 01.04.2011р. і сума 25 000 грн. згідно квитанції від 07.12.2010р. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «Міська страхова компанія», а тому частину матеріальної шкоди в межах ліміту відшкодування позивачка просила стягнути зі страхової компанії, а решту –з відповідача ОСОБА_3 . Просили задовольнити позов на підставі ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України. 
В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на спричинення відповідачем позивачам матеріальної і моральної шкоди, а також вказав про те, що відповідач грубо порушив вимоги ПДР, скоїв ДТП в стані алкогольного сп*яніння і в подальшому не виявляв ніякого бажання відшкодувати матеріальну шкоду ОСОБА_1 та моральну шкоду ОСОБА_2 , який тривалий час лікувався з приводу тілесних ушкоджень, отриманих в результаті пригоди.
Представники відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, а також на те, що розмір матеріальної і моральної шкоди, на їх думку, є недоведеними, проведення автотоварознавчого дослідження спеціалістом автотоварознавцем ПП «Вега 999»має ряд процесуальних і процедурних порушень, які, на їх думку, викликають сумніви щодо достовірності висновку, а також на те, що не є доведеним вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 калькуляціями та нарядами-замовленнями, оскільки з цих документів не можливо зробити висновок про причинний зв*язок між необхідністю ремонту в такому розмірі і ДТП. Не доведеною вказували і моральну шкоду, яку вважали не можна ставити в залежність від сімейних обставин і особистих якостей позивача, оскільки моральна шкода пов*язана з фізичними і моральними стражданнями саме потерпілої особи. У зв*язку з такими мотивами, просили відмовити в позові повністю.
Співвідповідач - ПАТ «Міська страхова компанія`в судове засідання явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином двічі підряд, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 95, 96), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки представника суд не повідомила.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника даного відповідача на підставі матеріалів, що є в справі.
Заслухавши пояснення представників позивачів і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. 
Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Судом встановлено, що 13.11.2010р. о 21.00 годині на перехресті пр-ту Науки та вул.Столичне шосе в м.Києві з вини ОСОБА_3 мала місце ДТП, яка сталася між автомобілем «Шевролет Лачетті», держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 в стані алкогольного сп*яніння, який не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та здійснив рух на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, а пасажир автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв, садна голови і кінцівок, чим ОСОБА_3 порушив пункти 2.3. б), 8.10. ПДР, у зв*язку з чим він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпроАП (а.с. 5 –копія постанови суду). 
За результатами ДТП Голосіївським РУ ГУМВС України в м.Києві була проведена перевірка, за результатами якої 19.11.2010р. винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі пункту 2 ст.6 КПК України у зв*язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, оскільки не було встановлено спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с. 8-9 –копія постанови).
В мотивувальній частині вказаної постанови вказано про те, що з місця ДТП позивач ОСОБА_2 був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги до відділення політравми Київської міської клінічної лікарні №17, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 13 листопада по 15 листопада 2010р., а згідно медичної довідки №1561 КМКЛ №17 ОСОБА_2 встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садини лоба зліва, забої м*яких тканин голови. 
Власником автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 10 –копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ), який в результаті ДТП отримав механічні пошкодження, що стверджується довідкою ДАІ (а.с. 11 –копія довідки).
Згідно висновку № 88/11 спеціаліста ПП «Вега 999»від 24.11.2010р., матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає 135 979 грн. 42 коп. (а.с. 12-15 –копія висновку спеціаліста). 
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «Міська страхова компанія`з лімітом відповідальності 25 500 грн. і нульовою франшизею (а.с. 86 –копія страхового полісу).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного.
Згідно частини 1 ст.1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Спричинення позивачці ОСОБА_1 як власнику пошкодженого в ДТП автомобіля «Хюндай Санта Фе», держномер НОМЕР_2 саме з вини відповідача є доведеним письмовими доказами і відповідно до правил частини 3 ст.61 ЦПК України. 
У відповідності до частини 1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Щодо визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди.
Так, заперечуючи проти позову повністю, представники відповідача посилались на недоведеність розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачці, і мотивами заперечення було порушення, на їх думку, процесуального порядку і процедурних питань при визначенні розміру даного виду шкоди, у зв*яку з чим вони не погоджувались ні із висновком спеціаліста, ні з платіжними документами на оплату вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивачки.
Але, заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, представники відповідача, не надали суду жодного доказу в спростування суми матеріального збитку, про яку вказано в позові, і, крім своїх особистих пояснень і усних заперечень, не підтвердили спричинення позивачці матеріальної шкоди в меншому розмірі.
Заперечуючи проти висновку спеціаліста, представниками відповідача не було використано право на проведення судової автотоварознавчої експертизи.
Таким чином, доказом розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачці, суд визнає висновок спеціаліста №88/11 автотоварознавчого дослідження ПП «Вега 999»від 24.11.2010р. в сумі 135 979 грн. 42 коп., оскільки даний висновок особистими поясненнями представників відповідача не спростований, а процесуальні і процедурні порушення, які, на думку представників відповідачів, мали місце при його складанні, не можуть бути правовою підставою для визнання недоведеним спричинення позивачці матеріальної шкоди і її розміру та підставою для відмови в позові в цій частині.
При цьому, суд не приймає до уваги щодо обґрунтування розміру матеріальної шкоди квитанцію на суму 25 000 грн. (а.с. 36) і замовлення-наряд від 04.01.2011р. на суму 111 155 грн. 52 коп. (а.с. 37-38 - копія), оскільки з цих документів не вбачається, що роботи та деталі для ремонту автомобіля позивачки пов*язані саме з ДТП, яка сталася з вини відповідача.
Крім цього, ст.1166 ЦК України, при спричиненні матеріальної шкоди в результаті деліктних правовідносин, передбачає відшкодування саме матеріальної шкоди, а не вартості відновлюваного ремонту пошкодженого майна, оскільки ці поняття по суті є різними і мають відмінний матеріальний зміст. 
Враховуючи те, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «Міська страхова компанія`з лімітом відповідальності 25 500 грн. і нульовою франшизею, тому суд вважає стягнути зі страхової компанії страхове відшкодування в межах ліміту їх матеріальної відповідальності в сумі 25 500 грн. на користь позивачки ОСОБА_1 , а решту суми матеріального збитку в розмірі 110 479 грн. 42 коп. (135 979,42 –25 500), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на підставі частини 1 ст.1194 ЦК України, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Згідно частини 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…
В пункті 1) частини 2 ст.23 ЦК України вказано, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я.
Приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлено, що позивачу ОСОБА_2 спричинені ушкодження здоров*я, а відповідно фізичний біль та страждання, з вини відповідача ОСОБА_3 , а тому спричинення позивачу моральної шкоди є доведеним. 
Відповідно до пункту 22.3. ст.22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини 2 ст.23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3. статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.
Згідно пункту 9.3. ст.9 вказаного вище Закону, обов*язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров*ю потерпілих становить 51 000 грн. на одного потерпілого.
5% від даної суми становить 2 550 грн. 
Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань та переживань позивача, можливість відновлення його порушених прав, тривалість і глибину вимушених змін у його житті, ціну позову, ступінь вини відповідача, виходячи із загальних засад розумності і справедливості, у зв*язку з чим суд вважає необхідним визначити моральну шкоду, спричинену позивачу ОСОБА_2 , в розмірі 8 000 грн., обов*язок відшкодування 2 550 грн. від якої лежить на страховій компанії, але таких позовних вимог ОСОБА_2 заявлено не було, а решту розміру моральної шкоди в сумі 5 450 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на підставі 22.3. ст.22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», задовольнивши позовні вимоги в цій частині також частково. 
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки підлягає стягненню 1 500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження відповідно до квитанції (а.с. 32) і 1 104 грн. 79 коп. судового збору як 1% від суми стягнутої на її користь матеріальної шкоди. 
600 грн. діагностики вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивачки не підлягають стягненню, оскільки судом не стягувалась вартість відновленого ремонту автомобіля. 
Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що мешкає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що мешкає в АДРЕСА_2 , - 110 479 грн. 42 коп. у відшкодування матеріальної шкоди у зв*язку з ДТП, 1 500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 1 104 грн. 79 коп. судового збору, а всього: 113 084 (сто тринадцять тисяч вісімдесят чотири) грн. 21 коп.
Стягнути з ПАТ «Міська страхова компанія»(Одеська область, м.Одеса, вул.В.Арнаутська, 2-Б/1, код ЄДРПОУ 30244124) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що мешкає в АДРЕСА_2 , - 25 500 (двадцять п*ять тисяч п*ятьсот) грн. страхового відшкодування.
Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що мешкає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , що мешкає в АДРЕСА_3 , - 5 450 (п*ять тисяч чотириста п*ятдесят) грн. у відшкодування моральної шкоди.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення суду –протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: