ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 р. | Справа № 520/26216/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 12.05.26 по справі № 520/26216/24
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Харківської митниці   
про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , позивач, декларант) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці (далі – відповідач, митний орган), в якому просив суд:
- скасувати рішення Харківської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність складеного відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, оскільки при здійсненні митного оформлення ввезеного на митну територію України товару за митною декларацією № 24UA807200005911U4 від 10.04.2024 позивачем було надано відповідачу вичерпний перелік як основних, так і додаткових документів, які кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, підтверджують усі числові значення складових митної вартості і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Стверджував, що відповідач, розглядаючи заяву позивача № 2024/06/26-1 від 26.06.2024 разом з додатково наданими доказами на підтвердження заявленої митної вартості товару, не надав обґрунтованої відмови у прийнятті наданих документів та пояснень, не дослідив їх належним чином та лише обмежився інформуванням ФОП ОСОБА_1 про свою незгоду з заявленою декларантом митною вартістю товарів. 
Незважаючи на те, що позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення за ціною договору, спростував сумніви, що виникли у митного органу під час декларування імпортованого товару, відповідач прийняв незаконне рішення, яке на переконання ФОП ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 у справі №520/26216/24 адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, код ЄДРПОУ 44017626) про скасування рішення – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2.
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин у справі, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 по справі № 520/26216/24 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про правомірність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, як такого, що прийнято з урахуванням всіх обставин у справі, внаслідок не надання позивачем під час митного оформлення, всупереч вимог частини 2 статті 53 МК України, додаткових документів, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.
Пояснив, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД № 24UA807200005911U4 від 10.04.2024, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 Митного кодексу України (далі - МК України) шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками. Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби вказував, що рівень митної вартості подібних/аналогічних товарів раніше ввезених позивачем є вищим, ніж заявлений декларантом, та у максимально наближений час складав 1,8 дол. США/кг. (джерело: ЕМД №UA807200/2024/003348 від 28.02.2024 (тов.1)), у той час як задекларований позивачем рівень митної вартості становив 1,71 дол. США/кг.
Зауважив, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів щодо можливого заниження митної вартості товарів є обов`язковою до виконання рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи та вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву, що зумовлює витребування додаткових документів. 
На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог частини 5 статті 55 МК України була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у розпорядженні митного органу, за наслідками чого позивача було повідомлено, що він або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові, наявні у них документи, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Однак, позивач повідомив про неможливість надання додаткових документів, чим не спростував сумніви митниці щодо наявності розбіжностей в наданих документах та відсутності всіх складових митної вартості, поданого до митного оформлення та митного контролю товару, у зв`язку з чим Харківською митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за методом ідентичних товарів, у відповідності до статті 60 МК України, при цьому за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію, яка міститься ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено.
Переконував, що можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю визначеною позивачем, ЕМД №24UA807200005911U4 від 10.04.2024 становитимуть 87615,98 грн.
З огляду на вищевикладене, вважав, що рішення про коригування митної вартості від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2 винесене на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, тому обставини для його скасування відсутні.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
В обґрунтування відзиву підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві та додатково зазначив, що зі змісту наданих до митного оформлення документів відповідач міг чітко встановити всі складові митної вартості, заявленої позивачем за першим методом, однак не надавши належної оцінки їх змісту, митний орган безпідставно скоригував митну вартість з підстав відсутності документів, які жодним чином не підтверджують митну вартість та не є обов`язковими у розумінні приписів статті 53 МК України.
Крім того, переконував, що відповідачем здійснено коригування митної вартості за резервним методом без врахування торгової марки порівнюваного товару, його фактурної вартості, країни та часу експорту, маршруту транспортування та інших комерційних умов поставки, що мало наслідком необґрунтоване збільшення заявленої позивачем митної вартості.
Наполягав, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не може бути підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів та її коригування за другорядним методом.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2023 між ФОП ОСОБА_2 (далі також - покупець) та Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited (далі також - продавець) укладено контракт № 0610/2023 (далі - Контракт), відповідно до умов якого, продавець постачає (продає), а покупець купує товар.
За змістом пункту 1.2 Контракту продавець зобов`язується передати товар у власність покупцю в асортименті, кількості та строках, погоджених у додатках (специфікаціях) на товар, а покупець зобов`язується купити цей товар та сплатити його вартість (ціну) за період, зазначений у Контракті.
Відповідно до пункту 2.1 Контракту ціни за товар, що продається за цим контрактом, зазначені у додатках (специфікаціях) до цього Контракту та встановлюються в доларах США на умовах FOB - Guangzhou (Інкотермс 2010), якщо інше не обумовлено в додатках (специфікаціях).
Згідно з пунктом 2.2 Контракту в ціну товару увійшли витрати доставки товару до порту, витрати на навантаження товару на судно, вартість упаковки, маркування, вартість митного оформлення.
Положеннями пункту 3.2 Контракту визначено, що продавець постачає покупцю товари, що продаються за цим Контрактом на умовах FOB - Guangzhou, якщо інше не зазначено у додатку (специфікації). Термін постачання товару - 165 календарних днів з моменту перерахування покупцем передоплати.
Відповідно до пункту 4.1 Контракту платежі, за товар, що поставляється за цим Контрактом, здійснюються в Доларах США (USA), шляхом перерахування валюти банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця у наступному порядку, а саме: 100% від вартості партії товару передоплата на підставі підписаного додатку (специфікації). Для поставки окремої партії товару сторонами, у додатку (специфікації), може бути узгоджена інша форма сплати.
Пунктом 9.1 Контракту встановлено, що контракт діє з 06.10.2023 по 06.10.2025, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за Контрактом.
Згідно зі специфікацією № 1 від 09.10.2023 до Контракту покупець та продавець погодили поставку наступного товару:
- ПВХ плівка, товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм, у кількості 154405 кв. м., ціна за один кв. м. 0,280 доларів США, на суму 43233,40 доларів США;
- ПВХ плівка, товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм, у кількості 100500 кв. м, ціна за один кв.м. 0,360 доларів США, на суму 36180,40 доларів США.
Всього сторонами погоджено по специфікації № 1 від 09.10.2023 поставку товару на загальну суму 79413,40 доларів США.
Відповідно до специфікації № 2 від 21.12.2023 до Контракту покупець та продавець погодили поставку наступного товару:
- ПВХ плівка, товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм, у кількості 740000 кв. м., ціна за один кв.м. 0,280 доларів США, на суму 207200,00 доларів США;
- ПВХ крайка, товщина 0,40 мм, ширина 630 мм, у кількості 20000 кв. м., ціна за один кв. м. 1,000 доларів США, на суму 20000,00 доларів СШІА;
- ПВХ крайка, товщина 1 мм, ширина 45 мм, у кількості 2000 кв. м., ціна за один кв. м. 1,400 доларів США, на суму 2 800,00 доларів США.
Всього сторонами погоджено по специфікації № 2 від 21.12.2023 поставку товару на загальну суму 230000,00 доларів США.
Ціни на товар, згідно зі специфікаціями № 1 від 09.10.2023 та № 2 від 21.12.2023, відповідають цінам, які зазначені у прайс-листах продавця Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited від 09.10.2023, від 15.04.2024 та комерційній пропозиції від 09.10.2023.
Вищезазначеними специфікаціями, сторонами погоджено строк поставки товару 165 днів, умови оплати - 100% передоплати, умови поставки - FOB YANTIAN, China.
Покупцем виконано свої зобов`язання щодо оплати товару на суму 79413,4 та 230000,00 доларів США, що підтверджується платіжними інструкціями № 34 від 26.10.2023 та № 50 від 21.12.2023 відповідно.
16.01.2024 продавцем на адресу покупця виставлено комерційний інвойс №OMJD240116 на поставку товарів:
- ПВХ плівка, товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм, у кількості 488418 кв. м., ціна за один кв. м. 0,280 доларів США, на суму 136757,04 доларів США;
- ПВХ крайка, товщина 0,40 мм, ширина 630 мм, у кількості 7149 кв. м., ціна за один кв. м. 1,000 доларів США, на суму 7149,00 доларів США;
- ПВХ крайка, товщина 1 мм, ширина 45 мм, у кількості 1022 кв. м., ціна за один кв. м. 1,400 доларів США, на суму 1430,80 доларів США, загальною кількістю 49689 кв. м., на загальну суму 145336,84 доларів США.
Продавцем також оформлено пакувальний лист до інвойсу № OMJD240116 від 16.01.2024, яким зафіксована поставка товару у складі:
1) контейнеру MRKU5310023 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару:
- ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 110796 кв. м., ПВХ крайка (товщина 0,40 мм, ширина 630 мм), у кількості 2938 кв. м., та ПВХ крайка (товщина 1 мм, ширина 45 мм) у кількості 1022 кв. м., загальна вага нетто 24936 кг, вага брутто 25960 кг;
2) контейнеру SEKU4730459 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару:
- ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 129704 кв. м., вага нетто 24961 кг, вага брутто 25990 кг;
3) контейнеру MRKU5017231 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару:
- ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 131623 кв. м., вага нетто 24945 кг, вага брутто 25980 кг;
4) контейнеру MRSU5388092 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару:
- ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 116295 кв. м., ПВХ крайка (товщина 0,40 мм, ширина 630 мм), у кількості 4211 кв. м., загальна вага нетто 24964 кг, вага брутто 25990 кг.
У підсумку, чотири контейнери загальною вагою нетто - 99806 кг, брутто - 103920 кг.
Поставка товару здійснювалась за допомогою послуг експедитора на підставі договору на транспортне-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №К-245/18 від 05.12.2018 (далі по тексту – Договір № К-245/18), укладеного між позивачем (далі також - клієнт) та ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» (далі - експедитор).
Декларування товару позивачем після надання відповідачу всіх необхідних документів здійснено через Харківську митницю, митна декларація від 11.04.2024 №24UA807200005988U0 (митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів від 10.04.2024 № 24UA807200005911U4).
Під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої позивачем митної вартості відповідач прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000320.
В обґрунтування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, відповідачем зазначено про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також у зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;
- відсутній договір щодо морського перевезення згідно коносаменту HS124011525;
- наданий до митного оформлення «прайс-лист» від 09.10.2023 є по суті офертою, оскільки не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року;
- відсутні каталоги та специфікації виробника товару;
- у відповідних графах ДМВ та в жодному транспортному документі не відображені додатково понесені витрати, пов`язані із завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну, а також із зберіганням товару в порту, складах та інших місцях призначення;
- вартість морського фрахту, згідно ЕК МД суперечить інформації, зазначеній в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 № 81;
- в ЕК МД зазначена вартість товару арт. ПВХ 0,15х1260 мм та ПВХ 0,12х1260 мм, за рівнем 0,27392 дол/м2, але відповідно до МД вартість складає арт. ПВХ 0,15х1260 мм - 0,28 дол/м2;
- не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.
З метою забезпечення повноти оподаткування відповідачем проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄAIC Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: за товар 1,80 дол. США/кг.
Враховуючи вищезазначене, митну вартість імпортованого позивачем товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений на таких саме умовах у максимально наближений час, відповідно до ЕМД № UA807200/2024/003348 від 28.02.2024.
На підставі заяви декларанта від 11.04.2024, товар був випущений у вільний обіг згідно з положеннями підпункту 4 частини 4 статті 54 МК України з наданням гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини 7 статті 55 цього Кодексу.
Не погодившись із рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, оскільки позивачем документально підтверджено надання відповідачу всіх необхідних документів для визначення митної вартості товару за ціною угоди, а відповідач у спірному рішенні не обґрунтував належним чином наявність сумнівів в числових значеннях або недостовірність та/або неповноту наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів і подальшого коригування митної вартості.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набрав чинності з 01.06.2012 (далі – МК України).
Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів.
На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.
Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Положеннями частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).
За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Водночас, частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі № 804/14964/15, від 02 травня 2024 року у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.03.2026 по справі № 520/458/25.
Колегією суддів встановлено, що сумнів у правильності визначення митної вартості, який митний орган вважає обґрунтованим, відповідач пов`язує з твердженням про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей з огляду на не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також зі встановленням митним органом розбіжностей між заявленою позивачем митною вартістю імпортованого товару та ціновою інформацією в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено.
Зазначені обставини, на переконання митного органу, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України та обумовили необхідність запитати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості.
Однак, враховуючи ненадання позивачем додаткових документів на письмовий запит митного органу, на підставі проведених з позивачем консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості товару, таку вартість визначено за другорядним методом згідно зі статтею 64 МК України відповідно до рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби.
Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2 колегія суддів зазначає наступне.
Дослідивши наявний в матеріалах справи Контракт, колегія суддів встановила, що документом, на підставі якого повинна бути визначена вартість товару при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією №24UA807200005911U4 від 10.04.2024, є відповідна специфікація на конкретну партію товару. Умови поставки за цим Контрактом також визначаються у специфікації.
З наданих до митного оформлення специфікації № 1 від 09.10.2023 (далі – Специфікація № 1) та специфікації № 2 від 21.12.2023 (далі – Специфікація № 2) вбачається, що за вказаними документами продавець поставив позивачу товари на загальну суму 309413,40 дол. США на умовах поставки FOB Yantain, CHINA та умовах оплати – 100% передплата.
Відповідно до наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій № 34 від 26.10.2023 та № 50 від 21.12.2023, позивачем здійснено оплату товарів, поставлених на виконання умов Контракту відповідно до Специфікацій № 1 та № 2 у розмірі 79413,40 дол. США та 230000,00 дол. США відповідно, що загалом становить 309413,40 дол. США та узгоджується з наданими до митного оформлення Специфікаціями.
За правилами Інкотермс 2010 термін FOB «франко-борт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. FOB зобов`язує продавця виконати експортне митне оформлення, доставити товари в порт відвантаження, завантажити їх на борт судна, яке вказав покупець.
Обов`язки покупця: доставити товари в порт розвантаження, виконати імпортне митне оформлення.
З наведеного слідує, що за умовами терміну FOB на продавця покладаються обов`язки з митного очищення товару для експорту і всі витрати до перетину товаром поручнів борта судна в порту країни-експортера, а також витрати із завантаження товарів на судно, подальші витрати, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення, покладаються на покупця.
Колегією суддів встановлено, що до розрахунку митної вартості товарів за першим методом її визначення декларантом було додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну – м/п Мостиська, яка загалом становить 1002056,00 грн та складається з транспортних послуг, наданих декларанту експедитором ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТІКС» відповідно до Договору № К-245/18.
Водночас, за твердженнями митного органу, декларантом не підтверджено належними документами витрати по доставці товару до кордону України, через те, що:
- відсутній договір щодо морського перевезення згідно з коносаментом HS124011525;
- у відповідних графах ДМВ та в жодному транспортному документі не відображені додатково понесені витрати, пов`язані із завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну, а також із зберіганням товару в порту, складах та інших місцях призначення.
Колегією суддів встановлено, що для організації транспортування імпортованої партії товару з порту Yantian (Китай) до м/п Мостиська (Україна) декларантом було залучено у якості експедитора ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТІКС», на підтвердження чого митному органу було надано договір № К-245/18, заявку № CLL17954, рахунок № CLL253/24 від 12.03.2024, рахунок № CLL253.1/24 від 12.03.2024, митну декларацію країни відправлення №531620240160146442 від 28.01.2024, коносамент № HS124011525 від 28.01.2024, залізничну накладну № 523076 від 18.03.2024, транзитну декларацію № 24PL322080NS6J55U0 від 15.03.2024.
Положеннями статті 12 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” № 1955-IV від 01.07.2004 (далі – Закон № 1955-IV) визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 9 Закону № 1955-IV платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Тобто, відповідно до чинного законодавства експедитор має право вчиняти усі необхідні дії щодо забезпечення перевезення товару з пункту відправки до пункту призначення від імені клієнта, укладає з перевізниками відповідні договори, після складання яких має встановлену ціну щодо наданих послуг з перевезення, яка обговорюється та узгоджується з клієнтом.
За приписами розділу ІІІ "Правил заповнення декларації митної вартості", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (далі - Правила № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що витрати з транспортування можуть бути підтверджені будь-якими документами, які містять реквізити сторін, суму та умови платежу, відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України, тощо.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до пункту 1.1 Договору № К-245/18 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по організації від імені та за рахунок замовника комплексу послуг, що складається з транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення мультимодального перевезення (перевезення різними видами транспорту) імпортних, експортних, транзитних вантажів замовника і вантажів замовника в 20-ти, 40-ка і понад 40-футових контейнерах стандартів ISO від місця, вказаного замовником, до місця призначення, за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення в залежності від маршруту: розробки оптимального маршруту перевезення контейнерів з вантажами замовника; організацію перевезення контейнерів з вантажами замовника авто- або ж/д транспортом частково або по всьому маршруту проходження вантажу; доставки контейнерів з вантажами замовника в місце перевалки автомобільним та/або залізничним транспортом для подальшої відправки; фрахтування (букінга) морських суден для доставки контейнерів з вантажами замовника морем; доставки вантажів замовника з/до портів України та інших портів за вказівкою замовника, спеціалізованих контейнерних і складських терміналів, автомобільним та/або залізничним транспортом або доставки вантажів зазначеним видом транспорту з порта до місця призначення, визначеного замовником, а також послуг, необхідність в яких може виникнути в ході організації та забезпечення комплексу вище зазначених послуг.
Згідно з пунктом 1.2 Договору № К-245/18 асортимент, кількість/обсяг вантажів, маршрут перевезення, способи транспортування і види транспорту, перевалки, зберігання, їх особливі умови, що вимагають більш детальної регламентації, умови фрахтування (букінга), необхідність стафірування/розстафірування, а також спосіб доставки вантажів до місця призначення можуть обумовлюватися сторонами в письмових інструкціях замовника (Заявка, Booking order) або в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Договору. Заявки замовника виконуються відповідно до Додатку № 1 цього Договору, які можуть бути узгоджені по електронній пошті, з подальшим наданням оригіналів.
За змістом пункту 1.3. Договору № К-245/18 замовник своєчасно і в повному обсязі оплачує виконавцю вартість послуг, виконаних в рамках цього Договору і винагороду.
Відповідно до пункту 4.1 Договору № К-245/18 вартість послуг виконавця узгоджується сторонами у заявці.
Послуги виконавця, а також витрати та інші платежі, здійснені виконавцем в інтересах замовника, узгоджені з ним і пов`язані з виконанням цього договору, оплачуються замовником шляхом безготівкового переказу на розрахунковий рахунок виконавця в національній валюті, або іншій валюті, узгодженій у заявці, на підставі виставленого виконавцем рахунку.
Отже, належними доказами, підтверджуючим вартість послуг з перевезення є заявка та рахунок перевізника.
На виконання умов Договору № К-245/18, 10.01.2024 між позивачем та експедитором підписано заявку № CLL17954 до Договору, якою погоджена поставка чотирьох 40'НС контейнерів.
Відповідно до заявки № CLL17954 до Договору від 10.01.2024 сторони погодили тариф на перевезення 8190 usd/40'HC - FOB YANTIAN - Харків, за один контейнер, який включає: морський фрахт - usd 5000/40 HQ; HPP в порту призначення - usd 290/40 HQ; експедирування - usd 100/40 HQ; залізнична доставка GDANSK - Харків - usd 2800/40 HQ.
Вказано, що для виставлення рахунку в гривні використовується комерційний курс АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день виставлення рахунку (день вивантаження контейнера з борту судна). Тариф не включає ПДВ.
Крім того, згідно із заявкою № CLL17954 від 10.01.2024 до Договору № К-245/18 експедитором зазначено, що тариф на локальні витрати (залізничне перевезення) потребують перегляду ближче до дати судозаходу у зв`язку з можливою зміною тарифів оператором потягу.
Вказаний тариф склав 400 доларів США за один контейнер та був включений експедитором до вартості транспортно-експедиторських послуг до рахунку № CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунку № CLL253.1/24 від 12.03.2024.
На виконання даної заявки експедитором було виставлено позивачу рахунок №CLL253/24 від 12.03.2024 (транспортні витрати до митного кордону України) та рахунок № CLL253.1/24 від 12.03.2024 (транспортні витрати по території України), які оплачені позивачем відповідно до платіжних інструкцій № 8893 від 19.03.2024, № 8892 від 19.03.2024.
Загальна сума транспортних витрат до митного кордону України, відповідно до рахунку № CLL253/24 від 12.03.2024 становить 1002056,00 грн, що відповідає вартості транспортно-експедиційних послуг, яка погоджена сторонами відповідно до заявки №CLL17954 до Договору від 10.01.2024.
У довідці про транспортні витрати № CLL17954 від 12.03.2024, наданій від імені ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС», експедитором зазначено, що вартість транспортно- експедиторської послуги з перевезення вантажу в 4 х 40'НС контейнерах №№ MRKU5310023, SEKU4730459, MRKU5017231, MRSU5388092 за коносаментом №HS124011525 вiд порту YANTIAN, Китай до кордону України, м/п Мостиська становить 1002056,00 грн.
Експедиторська винагорода нараховується на території України з урахуванням ПДВ, а не за її межами. Вантаж не був застрахований.
Зі змісту листа експедитора від 15.04.2024 вбачається, що до суми 1002056,00 грн. включено усі витрати, які пов`язані з перевезенням та вантажно-розвантажувальними роботами за межами території України в контейнерах № № MRKU5310023, MRSU5388092, SEKU4730459, MRKU5017231 - 4 x 40' HC, нa умовах FOB Yantain, CHINA для вантажу за коносаментом № HS124011525.
Зберігання вантажу в порту, складах та інше не здійснювалось.
Інші послуги, які не включені до погодженого згідно заявки № CLL17954 від 10.01.2024 до Договору, тарифу у розмірі 8 190 USD/40'HC - FOB YANTAIN - Харків за один контейнер, зокрема: будь-які витрати в порту відправлення; зберігання (за тарифом терміналу); демередж/детеншин (за тарифом та умовами контейнерної лінії); зважування, сканування, огляд вантажу (на вимог митних органів); міжнародна відправка документів – не надавались.
Вказана довідка разом із заявою позивача № 2024/06/26-1 від 26.06.2024, була додатково надана митному органу на підтвердження понесених витрат на транспортування оцінюваних товарів, однак їй взагалі не було надано жодної оцінки.
Щодо доводів митного органу про не відображення декларантом у ДМВ додатково понесених витрат, пов`язаних із завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну, а також із зберіганням товару в порту, складах та інших місцях призначення, колегія суддів зауважує, що згідно з пунктом 21 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012, у графі 21 зазначаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Отже, зазначена графа підлягає заповненню виключно у разі наявності відповідних витрат за межами України.
Разом з цим, як вбачається зі змісту наданих до митного оформлення рахунків-фактури експедитора № CLL253/24 від 12.03.2024, № CLL253.1/24 від 12.03.2024 та листа експедитора від 15.04.2024, декларант не поніс додаткових витрат, пов`язаних із завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну, а також із зберіганням товару в порту, складах та інших місцях призначення за межами митної території України після завантаження товару на борт судна.
З огляду на те, що за умовами поставки FOB (пункт відправлення - YANTIAN, Китай), які мали місце у спірних правовідносинах, витрати до перетину товаром поручнів борта судна в порту країни-експортера, а також витрати із завантаження товарів на судно понесені продавцем, а експедитором ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» не виставлено позивачу окремі рахунки для оплати за розвантаження товару у місці призначення, не заповнення декларантом графи 21 ДМВ не може вважатися порушенням вимог наказу Міністерства фінансів України № 599, оскільки у даному конкретному випадку відсутні відомості, які мали бути відображені у цій графі.
Відповідач, наполягаючи на наданні додаткових документів щодо понесених витрат саме експедитором під час здійснення перевезення вантажу позивача, зокрема, договору щодо морського перевезення згідно з коносаментом № HS124011525, не наводить будь-яких розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження заявленого розміру понесених позивачем витрат на транспортування товару за маршрутом порт Yantian, Китай – порт Гданськ, Польща - м/п Мостиська (Україна). Доказів неправильності обчислення розміру таких витрат відповідачем до суду не надано.
Крім того, листом від 15.04.2024 ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» повідомило позивача та митний орган, що експедитор не може надати транспортний договір щодо морського перевезення згідно з коносаментом № HS124011525, оскільки сторони умовами договору передбачили зобов`язання про не розголошення інформації будь-якій третій стороні без попередньої письмової згоди іншої сторони по даному договору. За інформацією наданою сторонами, останні не надали згоду про поширення укладеного транспортного договору щодо морського перевезення згідно з коносаментом № HS124011525, а тому відповідно декларант був позбавлений можливості надати митному органу такий договір.
Колегія суддів наголошує, що за відсутності зазначення відповідачем яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості, ненадання разом з митною декларацією договору щодо морського перевезення згідно з коносаментом HS124011525 не може бути підставою для коригування митної вартості.
Враховуючи, що до митної вартості товару підлягають включенню витрати, понесені декларантом, а не іншими суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування за ініціативою експедитора, вимога митного органу про надання таких додаткових відомостей у даному випадку є безпідставною.
Як вбачається з матеріалів справи, вартість понесених позивачем на підставі договору № К-245/18 витрат на доставку імпортованого товару поза митною територією України (фрахту) за маршрутом - Yantian (Китай) –- Мостиська (Україна) у розмірі 1002056,00 грн, повністю включена ФОП ОСОБА_1 до митної вартості товару, який було заявлено до розмитнення за першим методом. Розбіжностей у відомостях або неповноту даних про вказані витрати надані позивачем документи не містять.
З приводу посилань Харківської митниці на те, що наданий до митного оформлення прайс-лист від 09.10.2023 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем ФОП ОСОБА_1 та не відображає «дійсну вартість» у розумінні статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, колегія суддів зазначає таке.
Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Вказана правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.02.2024 по справі № 815/1460/18.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.01.2022 по справі № 810/3667/15, каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Слід також врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.12.2023 по справі № 810/3766/16, згідно з яким ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (каталогів, специфікацій, за відсутності у митниці підстав для витребування додаткових документів та належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, якщо таких документів не надано, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару.
Надаючи оцінку правомірності застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товарів, колегія суддів виходить з такого.
Порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості. 
Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразивши при цьому пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому, у рішенні не проведено детальне дослідження ЕМД № UA807200/2024/003348 від 28.02.2024 з доданими до неї документами, не наведено вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару, на підставі лише зазначених вище відомостей не можлива лише з посиланням на раніше оформлену митну декларацію.
Крім того, з наданої до матеріалів справи митної декларації № UA807200/2024/003348 від 28.02.2024, яка брались відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів, вбачається, що характеристики імпортованих товарів за вказаним документом є відмінними від тих, що декларувались позивачем.
Так, відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи порівняльної ЕМД № UA807200/2024/003348 від 28.02.2024 декларувався товар 1:
- Декоративна плівка ПВХ товщиною до 1мм вміст пластифікатора 5%, у рулонах, не пориста, не армована, без підкладки, не поєднана подібним способом з іншими матеріалами, лицьова сторона покрита полімерною фарбою і має глибоку текстуру тиснення під дерево, праймірована, багатошарова. В асортименті декорів: - плівка ПВХ 0,15х1260м м - 423,81м2/ 336,36 м.п.- плівка ПВХ 0 ,18х1260 мм - 134,92м2/107,08 м.п; Виробник: Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited, Країна відправлення/експорту Китай (CN). Умови поставки FOB CN Shanghai. Маса брутто (кг)186, маса нетто (кг) 183.
Разом з цим, відповідно до поданої до митного оформлення ФОП ОСОБА_1 ЕМД № 24UA807200005911U4 від 10.04.2024, позивачем імпортувався такий товар:
- Декоративна плівка ПВХ товщиною до 1мм вміст пластифікатора 5%, у рулонах, не пориста, не армована, без підкладки, не поєднана подібним способом з іншими матеріалами, лицьова сторона покрита полімерною фарбою і має глибоку текстуру тиснення під дерево, праймірована, багатошарова. В асортименті декорів: плівка ПВХ 0,15х1260 мм – 488418,012 м2/387633,33, Виробник: Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited. Країна відправлення/експорту Китай (CN). Умови поставки FOB CN Yantian. Маса брутто (кг) 103920, маса нетто (кг) 99806.
З аналізу вищенаведеної ЕМД позивача та порівняльної ЕМД, що використовувалась відповідачем при коригування митної вартості імпортованого ФОП ОСОБА_1 товару вбачається, що кількісні характеристики товарів та умови поставки (FOB CN Shanghai та FOB CN Yantian) є суттєво відмінними, що могло мати істотний вплив на визначення ціни за одиницю товару, а тому у митного органу були відсутні підстави здійснювати коригування на підставі вказаних відомостей.
Колегія суддів зазначає, що згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.08.2018 у справі № 804/1755/17, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє порівнювати показники митної вартості таких товарів.
Колегія суддів наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості. 
Щодо посилань митного органу на наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром колегія суддів зазначає, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Так, за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18, наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Колегія суддів зауважує, що стверджуючи про невідповідність, зазначеної в ЕК МД вартості морського фрахту, інформації, зазначеній в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 № 81, а також про те, що в ЕК МД зазначена вартість товару арт. ПВХ 0,15х1260 мм та ПВХ 0,12х1260 мм, за рівнем 0,27392 дол/м2, що не відповідає вартості, зазначеній в МД (арт. ПВХ 0,15х1260 мм - 0,28 дол/м2) відповідач не надає ані реквізитів ЕК МД, ані самої ЕК МД на яку посилається, що унеможливлює перевірку, підтвердження або спростування існування таких обставин під час апеляційного перегляду справи.
Крім того, слід зазначити, що митний орган при винесенні рішення про коригування митної вартості має керуватися чинним законодавством України, а не листами Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза», які не є нормативно-правовими актами та не можуть застосовуватися як підстава для коригування митної вартості товарів.
Посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність у розпорядженні митного органу інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що суперечать вимогам статті 53 МК України, якою визначено вичерпний перелік документів, які має подавати декларант для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки жодним пунктом вказаної норми не передбачено подання такого виду документу.
Колегія суддів зазначає, що за умови непідтвердження належними і допустимими доказами наявності у поданих на підтвердження митної вартості товарів документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідні рішення, діє не в межах, не у спосіб та не у порядку, передбаченому положеннями чинного законодавства.
Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.
Водночас, митним органом не було доведено обґрунтованість сумніву у достовірності відомостей про заявлену позивачем митну вартість товарів у поданій митній декларації № 24UA807200005911U4 від 10.04.2024, згідно з ціною поставки, яка узгоджується з відомостями Специфікації № 1 та № 2.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів, вважає, що вони кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товарів, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних обґрунтувань щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за резервним методом визначення митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 №UA807000/2024/000274/2, винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, тобто всупереч статті 19 Конституції України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, що зумовлює задоволення позовних вимог. 
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 по справі № 520/26216/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Т.С. Перцова
Судді | | Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій