ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23344/25	

Головуючий суддя І інстанції – Захарчук-Борисенко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 в адміністративній справі №160/23344/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 зупинено провадження в адміністративній справі №160/23344/25 - до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у справі №160/6719/24.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене судове рішення як незаконне та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення № 0078650708 від 19.02.2024, № 0078550708 від 19.02.2024, № 007885070 від 19.02.2024, № 0078810708 від 19.02.2024, № 0078830708 від 19.02.2024, № 0078680708 від 19.02.2024, № 0078540708, № 0078860708 від 19.02.2024 які оскаржував ФОП ОСОБА_1 визнані правомірними, що виключає підстави для зупинення справи про стягнення боргу. Крім того, ухвалою Верховного суду від 28.08.2025 у справі №160/6719/24 відмовлено у задоволені клопотання ФОП ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що результат розгляду адміністративної справи №160/23344/25 залежить від рішення ухваленого у справі №160/6719/24, а отже суд вважав за необхідне зупинити провадження в адміністративній справі №160/2344/25 до набрання чинності рішенням у справі №160/6719/24.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Як свідчать встановлені обставини справи, предметом спору у даній справі є правомірність стягнення податкового боргу.
З матеріалів справи видно, що наведений податковий борг утворився з огляду на несплату позивачем податкових зобов`язань за податковими повідомленням-рішеннями №0078650708 від 19.02.2024, №0078680708 від 19.02.2024, №0078550708 від 19.02.2024, №0078540708 від 19.02.2024, №0078850708 від 19.02.2024, №0078860708 від 19.02.2024, №0078810708 від 19.02.2024, №0078830708 від 19.02.2024.
В свою чергу, наведені податкові повідомлення рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №160/2344/25, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Наведені судові рішення були оскаржені в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 30.10.2025 касаційну скаргу фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 було задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року було скасовано.
Справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
За результатом нового розгляду справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 адміністративний позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 було задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0078650708 від 19.02.2024 року, №0078680708 від 19.02.2024 року, №0078550708 від 19.02.2024 року, №0078540708 від 19.02.2024 року, №0078850708 від 19.02.2024 року, №0078860708 від 19.02.2024 року, №0078810708 від 19.02.2024 року, №0078830708 від 19.02.2024 року про накладення штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Вказане судове рішення було оскаржено апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 в адміністративній справі №160/6719/24.
Станом на 02.07.2026 постанова в межах апеляційного провадження судом апеляційної інстанції прийнята не була. 
Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, визначені податковими повідомленнями-рішеннями №0078650708 від 19.02.2024, №0078680708 від 19.02.2024, №0078550708 від 19.02.2024, №0078540708 від 19.02.2024, №0078850708 від 19.02.2024, №0078860708 від 19.02.2024, №0078810708 від 19.02.2024, №0078830708 від 19.02.2024 податкові зобов`язання є неузгодженими до набрання законної сили у справі №160/2344/25, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції, що наявні підстави, визначені п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України для зупинення провадження по даній справі.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 в адміністративній справі №160/23344/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва