ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року | м. Полтава | Справа №440/3110/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
1. Стислий виклад позовних вимог та їх обґрунтування.  
До Полтавського окружного адміністративного суду 10.03.2025 надійшов позов заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (далі – позивач, прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської обласної військової адміністрації (далі – відповідач, Полтавська ОВА), у якому прокурор просив:
визнати протиправною бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації щодо незабезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 5400 кв.м., розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради;
зобов`язати Полтавську обласну військову адміністрацію забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 5400 кв.м., розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.9106467, 33.7234974, яка відповідно до даних Державного земельного кадастру є несформованою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилався на те, що на земельних ділянках площею 5400 кв.м, розташованих за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради, утворилось несанкціоноване сміттєзвалище. Відповідач, як суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, не виконав свій обов`язок, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

2. Позиція відповідача. 
Відповідач позовні вимоги не визнав. 
Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 56-60/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що за обставин даної справи не було застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1217 “Про затвердження порядку виявлення та обліку безхазяйних відходів”, як наслідок, жодні дії на виявлення власника безхазяйних відходів не вчинялися жодним органом влади. Вважає, що при вирішенні даного спору необхідно встановити факт, що саме відповідач в силу закону має ліквідувати спірне сміттєзвалище, а також, що внаслідок бездіяльності саме відповідача було утворено та наразі існує стихійне сміттєзвалище. За доводами представника відповідача зазначені у позові прокурора ділянки місцевості з розміщеними на них змішаними відходами розташовані на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, на обліку у відповідача як несанкціоновані сміттєзвалища не перебувають. Також представник відповідача зауважив, що на несанкціонованих сміттєзвалищах розміщуються (незаконно) побутові відходи мешканців розташованих поблизу населених пунктів відповідної територіальної громади. Тобто утворювачами та власниками таких відходів, на думку представника відповідача, є мешканці і відповідні територіальні громади, на яких законом покладаються обов`язки.  

3. Процесуальні дії у справі, заяви учасників справи. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 провадження у справі за цим позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні) /а.с. 51/. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 у задоволенні клопотання представника Полтавської обласної військової адміністрації про зупинення провадження у справі № 440/3110/25 відмовлено /а.с. 91/.
Прокурор надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву /а.с. 152-158/, у якій він підтримав позицію, викладену у позовній заяві, та звертав увагу на те, що чинним законодавством покладено обов`язок щодо обліку та ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ за межами населених пунктів саме на обласні (військові) адміністрації /а.с. 64-67/.
Представником позивача подані додаткові пояснення на відповідь на відзив прокурора, в яких зазначає, що до Полтавської обласної військової адміністрації відповідні контролюючі органи (Державна екологічна інспекція, тощо) з будь якими вимогами щодо необхідності ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ на території Гоголівської територіальної громади не звертались. Натомість Державна екологічна інспекція здійснила відповідне реагування у формі вимоги до Гоголівської селищної ради щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ. А отже прокурор необґрунтовано дійшов висновку про наявність саме у обласної державної адміністрації обов`язку організувати збирання, перевезення та оброблення відходів, власник яких не встановлений /а.с. 83-85/.

Обставини справи
Миргородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідування у кримінальному провадженні № 42023172050000075 від 21.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239 КК України, за фактом розміщення несанкціонованих та стихійних сміттєзвалищ на території Миргородського району що призвело до забруднення та псування земель відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення соціальних правил /а.с. 17/.
В ході досудового розслідування проведено огляд земельної ділянки, що знаходиться поблизу с. Мар`янське Миргородського району з географічними координатами: 49.9106467, 33.7234974 із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Центрального округу. За результатами проведеного огляду виявлено стихійне сміттєзвалище площею понад 0,5 га на земельній ділянці, яка перебуває у розпорядженні Гоголівської територіальної громади.
Згідно з протоколом огляду від 14.02.2024, площа засміченої земельної ділянки становить 0,5 га, огляд проводився в с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області, місцем проведення огляду є відкрита ділянка місцевості з географічними координатами: 49.9106467, 33.7234974 /а.с. 18 -29/.
За змістом письмових пояснень, викладених у позовній заяві, вказане сміттєзвалище знаходиться на землях запасу комунальної власності, відповідно до даних Публічної кадастрової карти України є несформованою.
Згідно з довідкою надісланої листом Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.05.2024 № 02.2-11/2224 щодо шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства від засмічення та забруднення земельної ділянки поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області, розраховано площу засмічення земельної ділянки, об`єм відходів, розмір шкоди та інше /а.с. 30-33/.
Листом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області №54-9295вих24 від 03.12.2024 повідомлено Полтавську ОВА, зокрема про те, що проведено огляд земельної ділянки, що знаходиться поблизу с. Мар`янське Гоголівської територіальної громади з географічними координатами 49.9106467, 33.7234974 із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Центрального органу. За результатами проведеного огляду виявлено стихійне сміттєзвалище площею понад 0,5 га на земельній ділянці, яка перебуває у розпорядженні Гоголівської територіальної громади. Вказаним листом було запропоновано вжити заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалище, поінформувати позивача чи перебуває несанкціоноване сміттєзвалище на обліку та про вжиті заходи реагування.
Відповідно до наданої відповіді Полтавської ОВА № 4004/03.3-15 від 13.12.2024 вищевказане сміттєзвалище не обліковується в адміністрації, а обов`язок по ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на органі місцевого самоврядування, як власника земельної ділянки.
Прокурор вважаючи, що несанкціоноване сміттєзвалище розташоване за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області, отже Полтавська ОВА зобов`язана забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 0,5 га, звернувся до суду із даною позовною заявою.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини; оцінка обставин справи
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно з частиною 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За приписами статті 131-1 Конституції в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі – Закон №1697-VII) на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.
Питання представництва прокурором інтересів громадянина або держави врегульоване ст. 23 зазначеного Закону.
Зокрема, таке представництво полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (ч.4 ст.23 Закону №1697-VII).
У ч. 6 ст. 23 Закону №1697-VII зазначено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 
1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); 
2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;
3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 
4) брати участь у розгляді справи;
5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;
6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;
7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.
Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч.1 ст.24 Закону №1697-VII).
На підставі частини 4 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (надалі - Закон №389-VIII), у районі, області військові адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" строки або припинення їх повноважень згідно із законом, або для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій. Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування (частина 8 ст. 4 Закону № 389-VIII).
Згідно із Указом Президента України "Про утворення військових адміністрацій" 24.02.2022 №68/2022, утворена Полтавська обласна військова адміністрація, до якої перейшли повноваження Полтавської обласної державної адміністрації.
Частиною 1 статті 1 Закону України 09.04.1999 №586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.
Пунктами 1, 7 статті 2 Закону України 09.04.1999 №586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 13 Закону України 09.04.1999 №586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.
Правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля визначає Закон України від 19.06.2003 №962-IV "Про охорону земель" (надалі - Закон №962-IV).
Статтею 1 Закону №962-IV визначено, що охорона земель - система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.
Згідно зі статтею 35 Закону №962-IV власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Відповідно до статті 45 Закону №962-IV господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені граничнодопустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється (частина 1).
У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання (частина 2).
Згідно з частинами 3, 5 статтею 46 Закону №962-IV забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.
Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 № 187/98-ВР (втратив чинність 09.07.2023 на підставі Закону № 2320-IX від 20.06.2022) 
09.07.2023 набув чинності Закон України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами", який визначає правові, організаційні, економічні засади діяльності щодо запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.
Відповідно до приписів статті 1 Закону України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися; небезпечні відходи - відходи, що мають одну чи більше властивостей, що роблять їх небезпечними, наведених у Переліку властивостей, що роблять відходи небезпечними (додаток 3); побутові відходи - змішані та/або роздільно зібрані відходи від домогосподарств, включаючи відходи паперу, картону, скла, пластику, деревини, текстилю, металу, упаковки, біовідходи, відходи електричного та електронного обладнання, відходи батарей та акумуляторів, небезпечні відходи у складі побутових, великогабаритні та ремонтні відходи, а також змішані та/або роздільно зібрані відходи з інших джерел, якщо ці відходи подібні за своїм складом до відходів домогосподарств. Побутові відходи не включають відходи промисловості, сільського і лісового господарства, рибальства та аквакультури, резервуарів для септиків, каналізаційних мереж та відходи їх оброблення, включаючи осад стічних вод, транспортні засоби, строк експлуатації яких закінчився, відходи будівництва та знесення, вуличний змет, медичні відходи.
Пунктами 7, 8 частини 1 статті 25 Закону України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами" передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері управління відходами належить, зокрема, облік несанкціонованих сміттєзвалищ та відходів, власник яких не встановлений; ліквідація несанкціонованих сміттєзвалищ.
Виявлення та облік відходів, власник яких не встановлений врегульовано статтею 12 Закону України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами".
Згідно з пунктом 11 статті 1 Закону № 2320-IX власник відходів - фізична особа, юридична особа, яка утворює відходи або яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами.
Отже, саме у разі відсутності власника відходів та наявності несанкціонованого сміттєзвалища у відповідача виникають обов`язки вести облік несанкціонованих сміттєзвалищ та відходів (пункт 7) та вчиняти заходи щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ.
Відповідно до частин 5, 6 статті 12 Закону України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами" збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений організовують:
1) виявлених за межами населених пунктів - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації;
2) виявлених у межах населених пунктів - органи місцевого самоврядування. Збирання, перевезення та/або оброблення таких відходів здійснюють суб`єкти господарювання у сфері управління відходами.
Порядок виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений, визначається Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене саме Полтавську ОВА, як орган державної влади, наділено повноваженнями щодо організації ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, виявлених за межами населених пунктів.
За змістом матеріалів справи несанкціоноване сміттєзвалище загальною площею 0,5 га, розташоване за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області.
Отже, місцезнаходження сміттєзвалища поза межами населених пунктів с. Мар`янське повністю узгоджується з компетенцією Полтавської обласної військової адміністрації, оскільки саме місцеві державні адміністрації відповідають за організацію ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища у випадках знаходження сміттєзвалища поза межами населеного пункту.
Аналізуючи наведене правове регулювання, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах Полтавська обласна військова адміністрація є належним суб`єктом владних повноважень, на якого прямо законом покладено обов`язок організувати ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища, виявленого за межами населеного пункту, відповідно до ч. 5 ст. 12 та п. 7, 8 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про управління відходами».
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
У Рішенні від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).
Подібних висновків щодо тлумачення змісту положень статті 58 Конституції України Конституційний Суд України дійшов у Рішеннях від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, відповідно до яких закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами" визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про відходи" (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 36-37, ст. 242 із наступними змінами).
З 09.07.2023 втратив чинність Закон України від 05.03.1998 № 187/98-ВР "Про відходи", на норми якого посилається відповідач, внаслідок чого було змінено правове регулювання відносин, які визначають, зокрема компетенцію суб`єктів владних повноважень з питань ліквідація несанкціонованих сміттєзвалищ.
Отже, до спірних правовідносин, які є предметом судового розгляду у цій справі, застосовуються приписи чинного на момент звернення прокурора до Полтавської ОВА Закону України від 20.06.2022 №2320-IX "Про управління відходами", що набрав чинності 09.07.2023.
Виявлення та облік відходів, власник яких не встановлений врегульовано статтею 12 Закону № 2320-IX.
Положенням частини п`ятої статті 12 Закону № 2320-IX визначено, що збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений організовують:
1) виявлених за межами населених пунктів - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації;
2) виявлених у межах населених пунктів - органи місцевого самоврядування. Збирання, перевезення та/або оброблення таких відходів здійснюють суб`єкти господарювання у сфері управління відходами.
Поряд з цим, слід звернути увагу на положення частини третьої статті 12 Закону № 2320-IX відповідно до якої, якщо власник відходів встановлений, він зобов`язаний відшкодувати всі витрати на його пошук, а також витрати на збирання, перевезення та оброблення відходів суб`єктом господарювання у сфері управління відходами, компенсувати інші збитки та шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом відходів на здоров`я людини та навколишнє природне середовище.
Витрати, збитки та шкода, заподіяна забрудненням або іншим негативним впливом відходів на навколишнє природне середовище, відшкодовуються в судовому порядку за позовом органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади.
Приписами частини четвертої статті 12 Закону № 2320-IX визначено, якщо власник відходів не встановлений, передача відходів до суб`єкта господарювання у сфері управління відходами та усунення негативних наслідків, спричинених відходами, здійснюється за рахунок державного або місцевого бюджету.
Частиною першою статті 12 Закону № 2320-IX передбачено, що власник або користувач земельної ділянки, на якій виявлено відходи, власник яких не встановлений, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту виявлення таких відходів, інформує про це орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади.
Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 2320-IX орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади із залученням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, територіального органу Національної поліції України встановлює утворювача або власника виявлених відходів на основі:
1) інформації, наданої власником або користувачем земельної ділянки, на якій виявлено відходи;
2) інформації, наданої громадянами, підприємствами, установами та організаціями, медіа;
3) аудіо- та відеозаписів, наданих громадянами, підприємствами, установами, організаціями;
4) інших джерел, визначених законом.
Положенням частини шостої статті 12 Закону № 2320-IX встановлено, що порядок виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 55 Закону України від 20.06.2022 № 2320-IX "Про управління відходами" фінансування заходів у сфері управління відходами здійснюється за рахунок коштів утворювачів та власників відходів. Для фінансування заходів у сфері управління відходами можуть залучатися кошти державного та місцевих бюджетів, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільні внески підприємств, установ, організацій, громадян України та їх об`єднань, а також інші джерела, не заборонені законом.
Отже, в наведеній нормі Закону № 2320-IX законодавцем конкретизовано, які саме дії повинен вчинити суб`єкт владних повноважень в межах реалізації своїх повноважень щодо організації ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ.
Так, відповідно до п. 14 ч. 1 статті 19 Закону № 2320-IX, до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері управління відходами належить затвердження порядку виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений.
Проте, станом на час виникнення спірних відносин Кабінет Міністрів України не реалізував свої повноваження у сфері управління відходами та не затвердив порядок виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений.
Разом з тим, є чинним Порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1217 (далі Порядок №1217), який в частині регулювання спірних правовідносин не суперечить Закону № 2320-IX.
Відповідно до пунктів 5-8 Порядку № 1217, заяви (повідомлення) про факти виявлення відходів розглядаються на черговому (позачерговому) засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами (далі - комісія).
Комісія визначає кількість, склад, властивості, вартість відходів, ступінь їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та вживає заходів до визначення власника відходів.
У разі необхідності для визначення власника відходів та їх оцінки можуть залучатися правоохоронні органи, відповідні спеціалісти та експерти.
За результатами своєї роботи комісія складає акт, який передається до місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування для вирішення питання про подальше поводження з відходами.
На підставі акта комісії місцеві державні адміністрації або органи місцевого самоврядування приймають рішення щодо подальшого поводження з відходами та в разі необхідності порушують справу про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про відходи, та відшкодування заподіяної шкоди.
Отже, не встановлення Кабінетом Міністрів України нового порядку виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений, не звільняє ОВА від виконання прямих приписів закону, оскільки чинний Порядок № 1217 (1998 року) може застосовуватися субсидіарно - у частині, що не суперечить новому Закону № 2320-IX.
Таким чином, ліквідація несанкціонованого сміттєзвалища в розумінні наведених норм, це забезпечення проведення комплексу дій, таких як створення комісії з дослідження земельної ділянки, у разі встановлення власника відходів звернення до суду з позовом про відшкодування витрат, збитків, та шкоди заподіяної забрудненням, у разі не встановлення власника відходів організація ліквідації сміттєзвалища за кошти державного бюджету.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що прокурор повідомляв Полтавську обласну військову адміністрацію про виявлені порушення та пропозицію вжити певні заходи, натомість відповідач зазначав, зокрема, у листі від 03.12.2024 № 54-9295вих24, що спірне сміттєзвалище на обліку не перебуває і при цьому жодних дій щодо його ліквідації або організації ліквідації не вчиняв, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд 

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації щодо незабезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 5400 кв.м., розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради.
Зобов`язати Полтавську обласну військову адміністрацію забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 5400 кв.м., розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.9106467, 33.7234974, яка відповідно до даних Державного земельного кадастру є несформованою.
Прокурор: заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (код ЄДРПОУ 02910060; вул. Усика Якова, 9, м. Миргород, Полтавська область, 37600).
Позивач: Державна екологічна інспекція Центрального округу (код ЄДРПОУ 42149108; вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039).
Відповідач: Полтавська обласна військова адміністрація (код ЄДРПОУ 00022591; вул. Соборності, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36014).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА