Справа № 723/257/26
Провадження № 2/723/1402/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2026 року  м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд 
Чернівецької області в складі:
головуючого судді  Бужори В.Т.,
при секретарі    Чікал І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.12.2015 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день такий розмір аліментів у твердій формі недостатній для забезпечення двох неповнолітніх дітей в Україні. 
З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача змінився, а саме: має постійний високий дохід, працює офіційно, постійно у Польщі і має можливість утримувати їх спільних неповнолітніх дітей. Крім того, на даний час матеріальне становище позивачки погіршилося, ціни на базові продукти харчування зросли, ціни на забезпечення гармонійного життя дітей збільшилися внаслідок війни на території України, позивачка не працює, оскільки постійно зайнята доглядом за дітьми. 
У зв`язку з цим просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 грн. щомісячно на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
20.05.2026 року представник відповідача адвокат Бігуняк Т.М. подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просить позовні вимоги про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково, посилаючись на те, що у позовній заяві позивачка посилається на збільшення витрат на утримання дітей та начебто значний дохід відповідача, проте не надає жодних доказів на підтвердження, лише її твердження. Водночас, відповідач бере активну участь в утриманні своїх дітей та регулярно сплачує аліменти на їхнє утримання, не має заборгованості зі сплати аліментів, постійно сплачує додаткові витрати на утримання дітей. Крім того, відповідач має на утриманні рідного брата ОСОБА_5 , якому встановлено І групу інвалідності з дитинства та непрацездатну матір ОСОБА_6 , яка не працює, не має доходу та має хронічні захворювання, а батько відповідача помер, тому відповідач є єдиним годувальником для них усіх та крім базових потреб забезпечує постійне лікування матері та брата. Крім того, позивачка є молодою працездатною людиною, що також повинна брати участь у фінансовому забезпеченні дітей на рівні із відповідачем, однак вона не працює та не має доходу. Позивачка також не надала жодного доказу на підтвердження збільшення витрат на утримання дітей та й загалом жодних доказів щодо таких витрат. Враховуючи матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні ще двох утриманців, відповідач вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином він матиме фізичну можливість забезпечувати усіх чотирьох утриманців (двох дітей, непрацездатної матері та недієздатного брата) та підтримувати своє існування. 
05.06.2026 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заперечення на відзив, в яких вказує на те, що документи, які подані відповідачем, а саме довідка про хворобу брата, консультації спеціалістів генетики, довідка про групу інвалідності ОСОБА_5 не є документами, що підтверджують, що відповідач ОСОБА_2 є офіційним опікуном, який здійснює догляд за ним, або особою, яка зареєстрована у службі зайнятості як особа, яка здійснює постійний догляд за інвалідом. Крім того вказує, що докази з державного реєстру фізичних осіб платників податків на ОСОБА_6 , висновок біопсії печінки від 16 червня 2015 року не є належними доказами того, що відповідач повністю матеріально утримує свою матір та згідно виписки з медичної карти, у розділі рекомендації не вказано, що його матері призначений постійний догляд. Враховуючи право позивача на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дітей, з урахуванням їх віку та потреб, просить позивні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Позивачка ОСОБА_1  у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовільнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Бігуняк Т.М. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги позивача визнає частково.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 139. Батьком дитини зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 (а.с.14).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 163. Батьком дитини зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 (а.с.15).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 63. Батьком дитини зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 (а.с.16).
Згідно з копією рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року у справі №723/3477/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно 2000 грн. до досягнення дітьми повноліття (а.с.17). 
Відповідно до копії довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "AMS-BUD" від 23.05.2026 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "AMS-BUD" на посаді будівельника з 01.05.2026 року на необмежений період часу. Середня щомісячна заробітна платня за останні 3 місяці складає 3605,00 польських злотих і не обтяжена судовими чи адміністративними виконавчими провадженнями (а.с.93). 
Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення.  
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.  Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. 
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, є беззаперечним правом позивача, як одержувача, що не потребує доведенню відповідних обставин, зокрема щодо зміни матеріального стану платника аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6-143 цс13 і така практика на день розгляду цієї справи по суті Верховним Судом не змінювалася.
Змінюючи спосіб стягнення аліментів суд перевіряє наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, зокрема матеріального стану платника аліментів, надає належну оцінку його доводам про зміну його сімейного стану (наявність дитини від іншого шлюбу) та перебування на його утриманні непрацездатного батька, а також матеріального стану позивача, наявність погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із сторін чи дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019 по справі № 152/100/18). 
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192, але й ст. 182, 183, 184 СК України. Стягнення аліментів відповідно до нового способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19). 
Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів на даний час недостатній для забезпечення двох неповнолітніх дітей, а відповідач має постійний дохід та працює офіційно у Польщі.
Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2026 року складає 3 512 гривень.
Як встановлено у судовому засіданні розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.12.2015 року у справі №723/3477/15-ц, становить 2000 гривень на двох дітей, тобто по 1000 гривень на кожну дитину, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК України є меншим від мінімального гарантованого розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі № 367/10126/19: «Верховний Суд зауважує, що у цій справі, змінюючи спосіб стягнення аліментів, апеляційний суд виходив із встановленого законодавством мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2013 року у справі № 522/1442/13-ц з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто на утримання дочки меншу суму, а саме 486 грн, починаючи від дня пред`явлення позову - з 21 січня 2013 року, і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Верховний Суд звертає увагу на те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (див.: постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво18).
Разом з тим, у цій справі позивачка заявила, по суті, вимогу не про зміну (збільшення) розміру аліментів, а про зміну способу їх присудження, тобто зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду від 10 червня 2013 року у справі № 522/1442/13-ц, у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини. Зазначене відповідає вимогам статей 181-184, 192 СК України. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 і така практика не змінювалася.».
Отже, заявлена позовна вимога позивачки про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька по своїй суті не є збільшенням розміру стягуваних аліментів, а є зміною способу їх стягнення, яка в залежності від розміру доходу платника аліментів може потягнути збільшення їх розміру, що відповідає ч. 3 ст. 181 СК України і має розглядатись судом у сукупності з вимогами статей 181-184, 192 СК України, щоб внаслідок зміни способу стягнення аліментів цей новий розмір не став меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Крім того, суд вважає неспроможними доводи відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку/доходу у зв`язку із утриманням своєї непрацездатної матері та брата, який є особою з інвалідністю І групи, оскільки надані ним письмові докази не доводять того, що саме він здійснює повне утримання цих осіб, через що погіршився його матеріальний стан. 
Зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, є беззаперечним правом позивача, як одержувача, що не потребує доведенню відповідних обставин, зокрема щодо зміни матеріального стану платника аліментів.
У зв`язку з викладеним вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1331 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягуваних аліментів з ОСОБА_2 згідно рішення Сторожинецького районного суду від 25.12.2015 року по справі №723/3477/15-ц на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку/доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду.

СУДДЯ: