ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14.09.2026 | м. Івано-Франківськ | Справа № 909/750/26
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітторгцентр" 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Сиплайнзахід" 
про стягнення заборгованості в сумі 441 170 грн 42 коп. 
встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітторгцентр" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд" про стягнення заборгованості в сумі 441 170 грн 42 коп., з яких: 366 333 грн 92 коп. - основний борг; 58 067 грн 82 коп. - інфляційні втрати; 16 768 грн 68 коп. - 3% річних.
Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
23.06.2026 суд постановив позовну заяву від 16.06.2026 вх.№5645/26 залишити без руху; позивачу у десятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати Господарському суду Івано-Франківської області документ, що підтверджує наявність рахунку у позивача в банку або небанківському надавачі платіжних послуг.
На виконання вимог ухвали суду від 23.06.2026 позивач подав заяву про усунення недоліків (від 24.06.2026 вх.№12067/26), до якої приєднав Довідку про відкриття рахунку від 29.12.2021 №К10-07.8/168 та Квитанції про доставку документів до ЕК від 24.06.2026.
08.07.2026 суд постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановити строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 08.07.2026, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
22.07.2026 позивач подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Приватного підприємства "Сиплайнзахід" (вх.№6841/26), яке мотивоване тим, що саме ПП "Сиплайнзахід" та позивач укладали первинний договір поставки №05/12-23сз від 05.12.2023. Відтак рішення у справі може вплинути на права та обов`язки цієї особи, у зв"язку з чим її належить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
27.07.2026 суд постановив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Сиплайнзахід"; встановити третій особі строк для надання суду пояснень щодо позову і всіх наявних доказів, що підтверджують підтримання позову чи заперечення проти позову, до десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Копію пояснень щодо позову та доданих до них документів у встановлений строк також надіслати учасникам справи. 
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Позиція позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов Договору поставки № 05/12-23сз від 05.12.2023 поставив ПП "Сиплайнзахід" товар на суму 466 333 грн 92 коп., однак ПП "Сиплайнзахід" в порушення умов договору оплату за отриманий товар здійснив частково, що призвело до виникнення заборгованості.
30.11.2024 позивач (Кредитор), ПП "Сиплайнзахід" (Первісний боржник) та ТОВ "Західдорбуд" (Новий боржник) уклали Договір № 3011-15 про переведення боргу, згідно з яким Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) в сумі 466 333 грн 92 коп., що виникло на підставі умов Договору поставки № 05/12-23сз від 05.12.2023, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.
Станом на 26.09.2025 відповідач свій обов`язок не виконав та не погасив вказану заборгованість перед позивачем, що стало підставою для нарахування позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат та 3 % річних. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 509, 514, 525, 526, 538, 610, 612, 629 ЦК України.
Позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позов не подав, доводи позивача не спростував, доказів оплати товару не долучив.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Сиплайнзахід".
Третя особа пояснень щодо суті спору не надала. 
Обставини справи. Оцінювання доказів.
05.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітторгцентр" та Приватне підприємство "Сиплайнзахід" уклали договір поставки №05/12-23сз, відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник поставляє і передає у власність Покупцю щебеневу продукцію (надалі по тексту іменується - "товар"), а Покупець зобов`яжеться приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.
Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються рахунками на оплату та є додатками до цього Договору (п.1.2.).
Згідно з п.6.1. Договору, розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку шляхом 100 % передоплати Покупцем на банківський рахунок Постачальника, згідно наданого рахунку на оплату, протягом двох днів з моменту отримання відповідного рахунку.
Обов`язок Покупця з оплати товару вважається виконаним належним чином з моменту отримання Покупцем грошових коштів на банківський рахунок Постачальника у встановлений п.7.1. Договору строк (п.6.2.).
Відповідно до п.11.1.Договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.
Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2023 року. Договір вважається пролонгованим на І (один) календарний рік за умови, якщо жодна зі Сторін за 10 календарних днів до закінчення дії Договору не висловить про своє небажання продовжувати договірні правовідносини і в разі підписання відповідної додаткової угоди до цього договору (п. 11.2. ).
Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.11.3.).
На виконання умов Договору, позивач поставив ПП "Сиплайнзахід" товар - щебінь фр.5х10 у кількості 696 тонн. на суму 466 333 грн 92 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рахунку на оплату, видатковою накладною та товаро - транспортною накладною. 
В порушення умов договору ПП "Сиплайнзахід" оплату за отриманий товар здійснило частково в сумі 100 000 грн, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 366 333 грн 92 коп.
30.11.2024 позивач (Кредитор), ПП "Сиплайнзахід" (Первісний боржник) та ТОВ "Західдорбуд" (Новий боржник) уклали Договір № 3011-15 про переведення боргу.
Відповідно до п.1. Договору, цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору поставки № 05/12-23сз від 05.12.2023, укладеного Первісним боржником та Кредитором (далі іменується "Основний договір").
Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 366 333 (триста шістдесят шість тисяч триста тридцять три) грн 92 коп., що виник на підставі умов вищезазначеного договору, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання (п.2.).
Первісний боржник сплачує Новому боржнику плату за прийняття боргу у розмірі 366 333 (триста шістдесят шість тисяч триста тридцять три) грн 92 коп., на вимогу останнього. Первісний боржник має право здійснити сплату частинами (п.2.1.).
Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.3.).
Новий боржник має право висунути проти вимоги Кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між Кредитором та Первісним боржником за Основним договором (п.4.).
Новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов`язана із Основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за Основним договором між Первісним боржником та Кредитором (п.5.).
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (у разі наявності) (п.7.).
Після набрання чинності цим Договором всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього Договору (п.8.).
В порушення умов Договору про переведення боргу № 3011-15 від 30.11.2024 відповідач станом на 16.06.2026 заборгованість не оплатив.
23.04.2026 та 13.05.2026 позивач з метою досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача претензії № 258 та №306 про сплату заборгованості, докази чого приєднані до матеріалів справи. Однак вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та виконання, у зв"язку з чим позивач керуючись ст. 625 ЦК України, нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати та звернувся до суду за захистом порушеного права.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
В статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За приписами статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Так, згідно із частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини 1 статті 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Стаття 520 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із частиною 1 статті 521 Цивільного кодексу України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ч. 1 ст. 610 ЦК України.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 908/3027/20 зазначено, що до загальних засад цивільного законодавства належить справедливість, добросовісність та розумність, які і встановлюють певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Отже, зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
З огляду на зміст позовних вимог, обов`язковість умов договору, балансу інтересів обох сторін договору слід дійти висновку, що укладаючи договір про переведення боргу, сторони (позивач та відповідач) взяли на себе певні зобов`язання, які відповідно, і повинні ними виконуватись в межах прав та обов`язків, визначених умовами цього договору.
Суд встановив, що згідно з умовами Договору про переведення боргу сторони погодили заміну зобов`язаної сторони у грошовому зобов`язанні, що виникло з Договору на поставку 05/12-23сз від 05.12.2023. Первісний боржник перевів, а Новий боржник добровільно прийняв на себе борг у сумі 366 333 грн 92 коп., який виник унаслідок поставки товару Кредитором. Обов`язок Первісного боржника зі сплати вартості поставленого товару виник безпосередньо з моменту прийняття поставленого товару та на час укладення Договору про переведення боргу був таким, строк виконання якого настав і не був виконаний належним чином.
Відповідно, на підставі згоди сторін згідно зі статтями 520, 521 Цивільного кодексу України, обов`язок зі сплати зазначеної суми перейшов до Нового боржника в порядку правонаступництва. Таким чином, сплата суми за Договором про переведення боргу є виконанням вже існуючого грошового зобов`язання, строк виконання якого настав, іншим боржником, який добровільно прийняв на себе відповідний обов`язок.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).
Висновок суду.
Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати заборгованості підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 366 333 грн 92 коп. заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

Суд, враховуючи суму заборгованості, умови договору, настання строку оплати та межі позовних вимог, перевірив правильність нарахування позивачем суми 3% річних за період з 03.12.24 до 12.06.2026 та інфляційних втрат за період грудень 2024 року - травень 2026 року та задовольняє їх згідно з розрахунком позивача, який є обґрунтованим та арифметично правильним.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 366 333 грн 92 коп. - основної заборгованості, 58 067 грн 82 коп. - інфляційних втрат та 16 768 грн 68 коп. 3% річних.
Судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 6 617 грн 56 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2600316958 від 12 червня 2026 року.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд, враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 6 617 грн 56 коп. покладає на відповідача.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітторгцентр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд" про стягнення заборгованості в сумі 441 170 грн 42 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд", 78405, Івано-Франківська обл., м. Надвірна, вул. Майданська, буд. 2 (код ЄДРПОУ 42836751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітторгцентр", 03142, м.Київ, вул.Кримського Академіка,27, літера А, кабінет 226/1 (код ЄДРПОУ 39164330) 366 333 (триста шістдесят шість тисяч триста тридцять три) грн 92 коп. заборгованості, 58 067 (п"ятдесят вісім тисяч шістдесят сім) грн 82 коп. - інфляційних втрат та 16 768 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 68 коп. 3% річних, а також 6 617 (шість тисяч шістсот сімнадцять) грн 56 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.09.2026

Суддя Т. В. Максимів