Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1431/26
Провадження №2-о/338/117/26
15 вересня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Решетова В. В.
з участю секретаря Смеречук Х.В.

Сторони по справі:
заявник ОСОБА_1 
представник заявника-адвокат Бігун В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заяву ОСОБА_1 заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Заява мотивована тим, що 06 листопада 2025 року заявниця звернулася із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 092750014184 від 13 листопада 2025 року їй відмовлено у призначенні пенсії, зокрема у зв`язку з тим, що дошлюбне прізвище та по батькові, зазначені на титульній сторінці трудової книжки, не відповідають даним інших документів заявниці. У трудовій книжці її дошлюбне прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », а по батькові - « ОСОБА_3 », тоді як у свідоцтві про народження вона зазначена, як « ОСОБА_4 ».
Заявниця вказує, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме їй, а розбіжності у написанні дошлюбного прізвища та по батькові виникли при оформленні документів і перешкоджають використанню трудової книжки для реалізації її пенсійних прав. Просить заяву задовольнити.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 серпня 2026 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області і Державної податкової служби України відомості, необхідні для співставлення записів трудової книжки з персоніфікованими даними заявниці.
04 вересня 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало письмові заперечення, в яких просило відмовити у задоволенні заяви. Заінтересована особа посилалася, зокрема, на те, що встановлення факту необхідне для подальшого вирішення питання про страховий стаж і призначення пенсії, а тому вважала, що спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Одночасно представник заінтересованої особи просив розглянути справу без його участі.
На виконання ухвали суду Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало витребувані матеріали, серед яких форма ОК-5, рішення про відмову у призначенні пенсії та розрахунок стажу. Також до суду надійшли витребувані відомості Державної податкової служби України з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити. Допитана за її згодою як свідок, вона пояснила, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить їй, оригінал цієї трудової книжки надала суду для огляду. Пояснила, що у трудовій книжці мали бути зазначені її правильні анкетні дані: дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » (після шлюбу - « ОСОБА_5 »), ім`я « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_3 ». Також підтвердила відображені у трудовій книжці періоди своєї трудової діяльності.
Свідок ОСОБА_7 (рідна сестра заявниці) та свідок ОСОБА_8 , (сусідка заявниці), у судовому засіданні підтвердили особу заявниці, її дошлюбне прізвище та відомі їй обставини трудової діяльності заявниці, зокрема роботу в дитячому садку в м. Івано-Франківську, на цегельному заводі та виконання сезонних сільськогосподарських робіт у Чортківському районі.
Дослідивши письмові докази, оглянувши в судовому засіданні оригінал трудової книжки серії НОМЕР_1 , заслухавши заявницю та свідків, суд установив такі обставини.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її дошлюбне прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », ім`я - « ОСОБА_6 », по батькові - « ОСОБА_9 ».
З паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера 29-08/2128 та витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що заявницею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженка с. Горохолина Івано-Франківської області.
Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 вбачається, що після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Відомості про шлюб також містяться у паспорті заявниці.
На титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 зазначено ім`я « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_3 », дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 та дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». Під час огляду оригіналу трудової книжки судом встановлено, що на внутрішньому боці її обкладинки міститься запис про зміну прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_5 » із прямим посиланням на свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 - саме той документ, який належить заявниці та поданий до матеріалів справи. Ця обставина безпосередньо пов`язує спірну трудову книжку з документами цивільного стану заявниці.
Записи трудової книжки послідовно відображають трудову діяльність її власниці. Зокрема, у 2005 році в ній містяться записи про прийняття 20 травня 2005 року на сезонні роботи до Приватного агропромислового підприємства «Ювілейне» Чортківського району та про звільнення 19 листопада 2005 року у зв`язку із закінченням сезонних робіт.
Із наданого Пенсійним фондом розрахунку стажу за пенсійною справою № 092750014184 вбачається, що стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у персоніфікованих відомостях відображена трудова діяльність у страхувальника з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_6 у періоди з 26 вересня 2005 року по 30 вересня 2005 року та з 13 жовтня 2005 року по 12 листопада 2005 року. Вказані періоди повністю знаходяться в межах періоду сезонної роботи з 20 травня 2005 року по 19 листопада 2005 року, зазначеного у спірній трудовій книжці.
Форма ОК-5, подана Пенсійним фондом на виконання ухвали суду, містить персоніфіковані відомості щодо заявниці як застрахованої особи за РНОКПП НОМЕР_4 та відомості про страхувальника за відповідний період 2005 року. Ці дані сформовані незалежно від записів на титульній сторінці паперової трудової книжки та пов`язані з заявницею за її індивідуальним податковим номером.
Відомості, надані Державною податковою службою України з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, також містять інформацію про нарахування та/або виплату у 2005 році доходу фізичній особі з РНОКПП НОМЕР_4 податковим агентом з кодом ЄДРПОУ 30787869. Зазначені податкові відомості кореспондують персоніфікованим відомостям Пенсійного фонду та записам трудової книжки про сезонну роботу у Чортківському районі.
Таким чином, відомості двох незалежних державних інформаційних систем пов`язують саме заявницю, ідентифіковану за РНОКПП НОМЕР_4 , з роботодавцем, записи про роботу в якого містяться у трудовій книжці. Ці дані є об`єктивним підтвердженням не лише факту виконання заявницею відповідної роботи, а й належності їй документа, в якому ця робота зафіксована.
Відповідно до експертного висновку Інституту української мови від 27 липня 2026 року № 307/403 форми по батькові « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_9 » є генетично та функційно ідентичними та можуть входити до антропонімних формул, якими ідентифіковано одну й ту саму особу. 
Суд оцінює цей висновок у сукупності з іншими доказами як такий, що пояснює мовну природу розбіжності у написанні по батькові, однак не покладає його в основу рішення як єдиний чи визначальний доказ.
Показання заявниці та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 є послідовними, узгоджуються між собою та з письмовими доказами. 
Свідчення свідків про роботу заявниці ОСОБА_1 в дитячому садку, на цегельному заводі та на сезонних сільськогосподарських роботах відповідають загальній послідовності записів про трудову діяльність у дослідженій судом трудовій книжці. При цьому їхні показання суд оцінює не ізольовано, а разом із документами цивільного стану, паспортними даними, оригіналом трудової книжки, персоніфікованими відомостями Пенсійного фонду та податковими відомостями.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з відповідними відомостями цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що якщо ім`я, по батькові або прізвище, зазначені у документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом чи свідоцтвом про народження, факт належності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
За змістом статей 76, 77, 78, 80, 81 та 89 ЦПК України суд установлює обставини справи на підставі належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, оцінюючи кожний доказ окремо та їх сукупність у взаємному зв`язку.
Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у справах про належність правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені чи по батькові, суд має перевірити докази того, що цей документ належить саме заявникові.
Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про наявність спору, який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, суд відхиляє, оскільки предметом цієї справи не є правомірність рішення Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії, визначення тривалості страхового стажу, зарахування конкретних періодів роботи до такого стажу чи зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити пенсію. 
Разом з тим, заявниця просить виключно встановити належність їй правовстановлюючого документа - трудової книжки, тобто юридичний факт, прямо передбачений пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України.
Саме по собі те, що встановлення цього факту необхідне заявниці для подальшого звернення до органу Пенсійного фонду та реалізації пенсійного права, не змінює предмета судового розгляду і не перетворює цю справу на публічно-правовий спір.

Такий підхід відповідає актуальній практиці Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21 Верховний Суд виходив з того, що заява про встановлення належності трудової книжки у зв`язку з розбіжностями в анкетних даних може бути предметом окремого провадження. 
У постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 595/1959/23 Верховний Суд зазначив, що помилковим є висновок про необхідність залишення такої заяви без розгляду лише тому, що встановлення факту надалі впливатиме на пенсійні права особи. 
У постанові від 22 жовтня 2025 року у справі № 399/17/24 Верховний Суд знову підтвердив, що заяви про встановлення належності правовстановлюючих документів, у тому числі трудової книжки та документів про стаж, за загальним правилом можуть розглядатися в порядку глави 6 розділу IV ЦПК України, а сама пенсійна мета звернення не свідчить про наявність спору про право, який виключав би окреме провадження.
Отже, заперечення заінтересованої особи щодо цивільної юрисдикції не спростовують можливості розгляду заявленої вимоги в порядку окремого провадження. Питання про правомірність рішення Пенсійного фонду, зарахування стажу чи призначення пенсії, у разі виникнення відповідного спору, можуть бути предметом окремого адміністративного провадження, однак такі вимоги у цій справі не заявлялися і суд їх не вирішує.
Оцінюючи докази у сукупності, суд враховує, що ім`я « ОСОБА_6 » та дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у трудовій книжці збігаються з паспортом і свідоцтвом про народження заявниці. На внутрішньому боці обкладинки трудової книжки міститься посилання на конкретне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 , яке належить заявниці та підтверджує зміну її прізвища на « ОСОБА_5 ». Розбіжність між формами по батькові « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_3 » отримала обґрунтоване мовне пояснення у висновку Інституту української мови. Записи про сезонну роботу у 2005 році підтверджуються незалежними персоніфікованими даними Пенсійного фонду і відомостями Державної податкової служби, прив`язаними до РНОКПП заявниці та коду роботодавця. Заявниця надала оригінал трудової книжки для огляду та, будучи допитаною як свідок, підтвердила її належність, показання двох інших свідків узгоджуються з письмовими доказами щодо трудової діяльності заявниці.
Наведена сукупність взаємопов`язаних доказів є достатньою для висновку, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , попри розбіжність у написанні дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 » та відмінність у формі по батькові, належить саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки усуває формальну невідповідність у правовстановлюючому документі та створює умови для подальшої реалізації нею права на пенсійне забезпечення, при цьому суд не вирішує питання про наявність у заявниці права на пенсію чи про тривалість її страхового стажу.
Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, – задовольнити.
Встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2026 року.

Суддя         В.В. Решетов