Справа № 559/2711/26 
Провадження № 2/559/2072/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ходак Сергій Костянтинович, до ОСОБА_2  про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що позивачка з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 29.12.2022 розірвано. Від шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з судовим наказом Дубенського міськрайонного суду від 21.08.2023 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 часина заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 18.08.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 16.01.2026 з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі частина його заробітку, починаючи з 21.11.2025 і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 річного віку. Відповідно до довідки-розрахунку Дубенського ВДВС у ВП №72985205 сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з серпня 2023 року по червень 2026 року становить 9601,50 грн. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 117 651,64 грн. Також, відповідно до довідки-розрахунку Дубенського ВДВС у ВП №80781358 сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з листопада 2025 року по червень 2026 року становить 27 266,61 грн. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 30 61,18 грн. Враховуючи вимоги ст.. 196 СК України, вважає, що є усі підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 100% розміру заборгованості, а саме у розмірі 9601,50 грн. за ВП№72985205 та 27266,61 . за ВП №80781358. 
Відповідач право на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду від 14.07.2026 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 11.08.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини справи. 
Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32-33).
Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.12.2022 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.15-16).
Судовим наказом №559/2825/23, виданим Дубенським міськрайонним судом 21.08.2023, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частина його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.12).
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.31).
Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 16.01.2026 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітн6ього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частина всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 21 листопада 2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку (а.с.13-14).
Згідно розрахунку Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 при примусовому виконанні судового наказу від 21.08.2023 станом на 02.07.2026 становила 9601,50 грн. (а.с.18-19).
Згідно розрахунку Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції при примусовому виконанні рішення суду від 16.01.2026, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 02.07.2026 становила 27 266,61 грн. (а.с.20).
Згідно розрахунку позивачки, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за №72985205 період з серпня 2023 року по червень 2026 року становить 117 651,64 грн. ; розмір неустойки по ВП №80781358 за період з листопада 2025 року по червень 2026 року становить 30 610,18 грн. (а.с.21-26).
IV. Норми права, які застосував суд.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів.
Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
При цьому, у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Стаття 196 СК України обмежує розмір неустойки (пені) 100 відсотками заборгованості. Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 відповідно до закону становить 9601,50 грн. та 27 266,61 грн. 
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до судового наказу від 21.08.2023 та рішення суду від 16.01.2026, зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Згідно з розрахунком державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду про стягнення аліментів, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 03.07.2026 становить 27266,61 грн., при примусовому виконанні судового наказу від 21.08.2023, заборгованість по сплаті аліментів останнього станом на 03.07.2026 становить 9601,50 грн. Матеріали справи свідчать, що прострочення виконання зобов`язання відбулося з вини працездатного відповідача (який не надав будь-яких доказів на спростування твердження сторони позивачки), що є підставою для застосування відповідальності у виді пені. Оскільки, зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку. 
В підсумку суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., надано: Договір про надання правової допомоги від 02.07.2026; Ордер серії ВК №1233194 від 07.07.2026; розрахунок суми гонорару, згідно якого витрати на правову допомогу становлять 15 000 грн. (а.с.66-67, 83, 90-9127-30). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Враховуючи наведене вище, ціну позову, а також те, що справа розглядалася у спрощеному провадженні без виклику сторін, розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у даній справі стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 
Оскільки, позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 1331,20 грн.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд, - 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9601 (дев`ять тисяч шістсот одна) гривня 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 27 266 (двадцять сім тисяч двісті шістдесят шість) гривень 61 копійка.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять три) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
 
Представник позивачки: адвокат Ходак Сергій Костянтинович, адреса вул. Незалежності, 15-А, м. Дубно, Рівненської області, електронна адреса  ІНФОРМАЦІЯ_4 .
 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

 
Суддя:       О.Ю. Жуковська