Справа № 161/9243/26 
Провадження № 2/161/5170/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
06 липня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Гринь О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2021 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 в еле?тронній формі, з ви?ористанням еле?тронного підпису одноразовим ідентифі?атором, надісланим на номер телефону НОМЕР_1 , було у?ладено договір про надання ?оштів у пози?у, в тому числі на умовах фінансового ?редиту № 3274517392-498462, за умовами я?ого позивач зобов`язався надати відповідачу ?редит у сумі 6 000,00 грн., а відповідач — повернути ?редит та сплатити проценти за ?ористування ним. 
Почат?овий (пільговий) стро? ?редитування становив 14 днів із застосуванням дис?онтної відсот?ової став?и 0,01 % на добу. Пун?том 3.6 договору сторони погодили, що фа?т ?ористування позичальни?ом сумою ?редиту після за?інчення пільгового періоду є від?ладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК У?раїни, з настанням я?ої стро? ?ористування ?редитом продовжується на 90 днів (до 01.02.2022) із застосуванням базової процентної став?и 2,2 % на добу.
На ви?онання своїх зобов`язань позивач перерахував ?редитні ?ошти в сумі 6 000,00 грн на бан?івсь?у ?арт?у, в?азану відповідачем в особистому ?абінеті, що підтверджується платіжним дорученням та довід?ою фінансової установи про перерахування ?оштів. Відповідач розпочав ?ористування ?редитними ?оштами, чим підтвердив фа?т у?ладення договору, проте зобов`язання за договором ви?онав част?ово, здійснивши оплату на загальну суму 4 094,00 грн, після чого припинив здійснювати платежі, внаслідо? чого утворилася заборгованість у заявленому розмірі.
Розмір заборгованості відповідача за договором № 3274517392-498462 від 21.10.2021 становить 7 967,10 грн., з я?их: заборгованість за сумою ?редиту - 2 864,00 грн; заборгованість за відсот?ами за ?ористування ?редитом - 5 103,10 грн.
Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 3274517392-498462 від 21.10.2021 в розмірі 7 967,10 грн.
Ухвалою судді від 06.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подала.
Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач не подав відзиву на позов, враховуючи, що представник позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до п.122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, розгляд (формування та зберігання) справи здійснюється в змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.
Судом встановлено, що 21.10.2021 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 в еле?тронній формі, з ви?ористанням еле?тронного підпису одноразовим ідентифі?атором, надісланим на номер телефону НОМЕР_1 , було у?ладено договір про надання ?оштів у пози?у, в тому числі на умовах фінансового ?редиту № 3274517392-498462, за умовами я?ого позивач зобов`язався надати відповідачу ?редит у сумі 6 000,00 грн., а відповідач — повернути ?редит та сплатити проценти за ?ористування ним. 
Почат?овий (пільговий) стро? ?редитування становив 14 днів із застосуванням дис?онтної відсот?ової став?и 0,01 % на добу. Пун?том 3.6 договору сторони погодили, що фа?т ?ористування позичальни?ом сумою ?редиту після за?інчення пільгового періоду є від?ладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК У?раїни, з настанням я?ої стро? ?ористування ?редитом продовжується на 90 днів (до 01.02.2022) із застосуванням базової процентної став?и 2,2 % на добу.
На ви?онання своїх зобов`язань позивач перерахував ?редитні ?ошти в сумі 6 000,00 грн на бан?івсь?у ?арт?у, в?азану відповідачем в особистому ?абінеті, що підтверджується платіжним дорученням та довід?ою фінансової установи про перерахування ?оштів. Відповідач розпочав ?ористування ?редитними ?оштами, чим підтвердив фа?т у?ладення договору, проте зобов`язання за договором ви?онав част?ово, здійснивши оплату на загальну суму 4 094,00 грн, після чого припинив здійснювати платежі, внаслідо? чого утворилася заборгованість у заявленому розмірі.
Розмір заборгованості відповідача за договором № 3274517392-498462 від 21.10.2021 становить 7 967,10 грн., з я?их: заборгованість за сумою ?редиту - 2 864,00 грн; заборгованість за відсот?ами за ?ористування ?редитом - 5 103,10 грн.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
З огляду на наведене, вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають до задоволення.
Враховуючи строк кредитування та умови надання кредиту, розмір нарахованих відсотків є обґрунтованим, відповідає графіку погашення заборгованості, отже, вимоги у цій частині також підлягають до задоволення.
Відомостей про погашення відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, контррозрахунку відповідачем не надано.
З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 7 967,10 грн.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує таке.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Зі змісту позову слідує, що позивач просить суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження чого надав суду наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2025, акт № 1 від 10.04.2026 прийняття-передачі правової допомоги на суму 10 000,00 грн. та додаток від 20.02.2026 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2025.
Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав позивача у цій справі, характер спору, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 5 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість в розмірі 7 967 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 10 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» витрат понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (адреса: вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Бучанський район, Київська область, код ЄДРПОУ 40842831).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено та підписано 06 липня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       О.М. Гринь