Справа № 545/2496/26
Провадження № 3/545/512/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"28" липня 2026 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 (м. Полтава) Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 20.05.2026 о 23:42 за адресою: с. Гожули вул. Паркова 10, керував мотоциклом Мінськ д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР – відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що спочатку відмовився від проходження огляду, оскільки працівник поліції сказав, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння – очі не реагували на світло, на що він пояснив, що має групу інвалідності по зору(не бачить на одне око), що підтверджується довідкою, оскільки незнав про відповідальність за відмову від проходження огляду. Згодом, коли поліцейський пояснив про відповідальність, він погодився, проте поліцейський відповів, що це неможливо, оскільки протокол вже складений. Також зауважив, що йому не були роз`яснені його права та обов`язки, протокол для ознайомлення та підпису не надавали.
Свідок, інспектор СРПП ВП №2 (м. Полтава) Полтавського району УП ГУНП в Полтавській області Біленко Євгеній Володимирович, пояснив, що перебував на чергуванні, під час якого у с. Гожули зупинено ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , якому пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки зіниці очей не реагували на світло. Той спочатку відмовився, але після складання протоколу погодився, проте вони не могли анулювати протокол. Права та обов`язки ОСОБА_1 не роз`яснювали, оскільки поспішали. Відеозапис проводився на бодікамеру, але він неповний через те, що бодікамера розряджалась. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно зі ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Отже, протокол про вчинення адміністративного правопорушення є актом звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи із системного аналізу положень ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 256 КУпАП, у контексті формулювання звинувачення (об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення), у протоколі має бути викладена об`єктивна сторона саме так, як вона передбачена у диспозиції відповідної статті КУпАП.
У той же час, наявність у поліцейського підстав вважати, що особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинна бути підтверджена належними та допустими доказами. 
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671270 від 21.05.2026 року поліцейський зазначив такі ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Єдиним доказом, який дозволив би беззаперечно стверджувати про наявність у ОСОБА_1 зазначених ознак, на підставі яких поліцейський мав би обов`язок направити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - є відео з нагрудного відеореєстратора 905846. 
Проаналізувавши зазначене відео, приходжу до висновку, що вказані в протоколі ознаки не знайшли свого підтвердження. 
Під час складання протоколу ОСОБА_1 зазначав, що має групу інвалідності по зору, і зазначені поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло) є наслідками його захворювання. Вказане підтверджується довідкоюдо акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ, №463444, з якої вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи по зору з 01.03.2022 безтерміново. 
Також зазначена у протоколі ознака - виражене тремтіння пальців рук, не має свого підтвердження, оскільки на відео з бодікамери чітко видно відсутність такого тремтіння.
Поведінка ОСОБА_1 була цілком адекватною та спокійною, він конструктивно й безконфліктно спілкувався з поліцейськими, що чітко видно на відео, тобто, його поведінка цілком відповідає обстановці.
ОСОБА_1 , за змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, звинувачується у порушенні п.2.5 ПДР, тобто у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Однак працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 , прав та обов`язків, внаслідок чого останній не був обізнаний про відповідальність за відмову від проходження на стан наркотичного сп`яніння та не міг повною мірою захищати свої права. 
Таким чином, поліцейськими при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримані вимоги ч. 4 ст. 256 КУпАП, а саме при складанні протоколу не роз`яснено прав та обов`язків особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Окрім того, встановлено, що наданий суду відеозапис не відповідає вимогам Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, згідно якої включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 
З відеозапису вбачається, що він фіксує лише частину дій поліцейського щодо зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм, проте інші дії щодо безпосереднього складання протоколу не відображені, що не відповідає вимогам інструкції. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.
Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.
У справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як вбачається з відеозапису та показань учасників справи, ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження огляду, а через деякий час погодився на його проходження.
Первинна відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не може розцінюватися як остаточна, оскільки особі не були роз`яснені її права та обов`язки, також згодом особа погодилася пройти відповідний огляд, що підтверджено у судовому засіданні особою, яка склала протокол. Незважаючи на це, працівники поліції, не забезпечили проведення огляду, за наявності для того правових підстав, з дотриманням передбаченої законом процедури.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись, керуючись ст. 130, ст.ст. 283-285, 287-290, 294 та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Л.І. Стрюк