ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
м. Хмельницький
"07" вересня 2026 р. Справа № 924/481/26 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Сірій Д.І., розглянувши матеріали справи
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми
про стягнення 59701,08грн пені, 166899,00грн штрафу

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький
про застосування наслідків нікчемності правочину - пункту 6.2 Договору про закупівлю за №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025

За участю:
від первісного позивача (зустрічного відповідача): Канюка Т.В. згідно Довіреності від 22.12.2025
від первісного відповідача (зустрічного позивача): Гужва А.М. згідно Ордера серії АЕ №1507456 від 22.05.2026 (в режимі відеоконференції)

З оголошенням перерви в судовому засіданні 10.08.2026.
07.09.2026 в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.
ВСТАНОВИВ:

07.05.2026 на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми про стягнення 226600,08грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю №ХмлФ/26/1/-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025 щодо несвоєчасної поставки товару, у зв`язку із чим, позивачем заявлено до стягнення 59701,08грн пені та 166899,00грн штрафу, нарахованих згідно з п. 6.2 Договору.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2026, позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.
Ухвалою суду від 11.05.2026 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі №924/481/26 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12:00год. 03.06.2026.
25.05.2026 до суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми надійшла зустрічна позовна заява (вх.№05-08/1781/26) про застосування наслідків нікчемності правочинну - пункту 6.2 Договору про закупівлю №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03 вересня 2025 року щодо відповідальності постачальника у спосіб нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що первісна вимога щодо стягнення 59701,08грн пені та 166899,00грн штрафу, нарахованих відповідно до п. 6.2 Договору є неправомірною, оскільки дана умова договору про закупівлю №ХмлФ/26/1/-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2026 про сплату пені у разі порушення постачальником строку поставки товару відповідала положенням Господарського кодексу України, який на момент укладення договору (03.09.2026) втратив чинність.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, зустрічну позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.
26.05.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТзОВ "Елмет" надійшов відзив на первісний позов (вх.№05-22/4385/26) із запереченнями та зазначенням про те, що прострочення виконання зобов`язання постачальника щодо поставки товару сталося внаслідок обставин непереборної сили, які виявилися у постійних повітряних тривогах, обстрілами у зв`язку з оголошенням воєнного стану на всій території України (Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022). ТОВ "Елмет" видало наказ №01/2025 від 01.01.2025 "Про вжиття заходів безпеки під час отримання сигналу "Повітряна тривога", яким було встановлено обов`язок для працівників: "Працівникам ТОВ "Елмет" при отриманні сигналу оповіщення цивільного захисту (повітряна тривога, загроза хімічного, біологічного, радіоактивного зараження) в обов`язковому порядку залишити свої робочі місця та негайно направитись до захисних споруд (далі ЗС) (бомбосховища та укриття) згідно плану укриття, де перебувати до отримання сигналу "Відбій повітряної тривоги". Таким чином, починаючи з 03.09.2026 по 10.10.2025 на підприємстві вимушено не виконувалися роботи більше 17 робочих днів через, що поставка товару була здійснена несвоєчасно. Також, зазначає, що має підстави для звільнення від відповідальності за прострочення поставки за договором про закупівлю від 03.09.2025 за №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 на підставі статті 617 ЦК України (через наявність обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасну поставку замовленого товару). 
01.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача ТОВ "Елмет" надійшло клопотання (вх.№05-22/4543/26) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із об`єктивною неможливістю з`явитись в засідання суду.
01.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТзОВ "Газорозподільні мережі України" надійшла відповідь на відзив (вх.№05-22/4560/26) з зауваженням, що відповідачем за первісним позовом не було повідомлено покупця про неможливість виконати Заявки №1, №2, №3. Навпаки 04.09.2025 (в день направлення Заявки №1) постачальником підтверджено про отримання Заявки №1 та повідомлено про поставку товару протягом 30 днів з моменту отримання заявки на виконання п.3.2. Договору; 17 вересня 2025 року (в дань направлення Заявки №2) постачальником підтверджено отримання Заявки №2 та повідомлено про поставку товару протягом 30 днів з моменту отримання заявки на виконання п.3.2. Договору; 26 вересня 2025 року (на наступний день після направлення Заявки №3) постачальником підтверджено отримання Заявки та повідомлено про поставку товару протягом 30 днів з моменту отримання заявки на виконання п.3.2. Договору. 
Ухвалою суду від 01.06.2026 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький про застосування наслідків нікчемності правочину - пункту 6.2 Договору про закупівлю № ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднавши в одне провадження з первісним позовом у справі №924/481/26. Цією ж ухвалою суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 12:00год. 03.06.2026 та встановив строки зустрічному відповідачу та позивачу для подання заяв по суті зустрічних позовних вимог.
01.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТзОВ "Елмет" надійшло клопотання (вх.№05-08/1897/26) про надання додаткового строку для подання доказів та приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. Обгрунтовуючи клопотання заявник наголошує, що подані докази підтверджують форс-мажорні обставини, які унеможливили своєчасне виконання зобов`язання за договором та є підставою для звільнення від відповідальності за прострочення поставки. Зазначає, що на момент подачі відзиву по справі, подані документи перебували на розгляді у Сумській торгово-промисловій палаті, про що було зазначено у відзиві.
02.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Елмет" надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№05-08/1897/26).
03.06.2026 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 11:30год. 16.06.2026, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.
04.06.2026 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Газорозподільні мережі України" надійшов відзив на зустрічний позов (вх.№05-22/4646/26) з зазначенням, що жодна норма ЦК України чи інших чинних законодавчих актів України прямо не встановлює недійсність (нікчемність) умов договору, які передбачають нарахування неустойки за кожен день прострочення поставки товару. Сама по собі відсутність у ЦК України детального регулювання даного виду неустойки після скасування ГКУ не означає заборони на встановлення такої міри відповідальності в договорі в силу ст.627 ЦК України, якою визначено принцип свободи договору, та не є автоматичною підставою його недійсності в силу ст.ст. 215, 203 ЦК України, якими визначено підстави недійсності правочинну, саме тому, договір відповідає вимогам чинного законодавства та не може вважатися нікчемним правочином.
16.06.2026 представником позивача за первісним позовом подано до суду заяву про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів (вх.№05-08/2096/26).
16.06.2026 в підготовчому засіданні судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів за заявою представника позивача за первісним позовом та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10:00год. 01.07.2026, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.
18.06.2026 до суду від ТОВ "Елмет" надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№05-22/5047/26) з зауваженням про те, що комунікація із позивачем відбувалась в усній формі і йому повідомлялось про всі обставини щодо неможливості вчасного виконання договору про закупівлю від 03.09.2025 за №ХмлФ/26/1-Р ТД-37094/25. Проте позивач не відмовлявся від договору, не підіймав питання його розірвання та не відмовився від поставок замовленого товару. Процедура отримання сертифікату ТПП про наявність обставин непереборної сили є доволі тривалим процесом та є платною послугою. Отримання вказаного сертифікату було ініційовано відповідачем після того, як він дізнався про наявність позову про стягнення пені та штрафу за прострочення поставки за договором. Наразі такий сертифікат було отримано відповідачем (29.05.2026) та було направлено його копію позивачу та суду 02.06.2026 разом із клопотанням про долучення доказу та поновлення строку на надання доказу (Сертифікат про форс мажорні обставини №5900-26-1222). Отже, посилання позивача на несвоєчасне повідомлення про наявність у ТОВ "Елмет" обставин непереборної сили як підстави звільнення від відповідальності за прострочення виконання договору про закупівлю, не позбавляє відповідача права посилатися на наявність форс-мажорних обставин під час розгляду цієї справи та підтверджувати це відповідними доказами.
Щодо твердження позивача про те, що начебто "усі ті обставини, на які посилається відповідач у відзиві, існували або на момент укладення договору від 03.09.2025 або на момент підтвердження письмових Заявок", представник товариства зазначає, що насправді ті обставини, які кваліфіковані Сумською торгово-промисловою палатою як обставини непереборної сили - авіаційний удар із застосуванням БпЛА типу "Герань-2" по території нежитлових промислових приміщень в м. Суми по вул. Івана Піддубного, 4, який призвів до необхідності перенесення виробничих потужностей відповідача стався 16.09.2025, тобто після укладення Договору. Письмові заявки на поставку товару вже оформлювались для виконання укладеного договору і на його дійсність впливати не могли. Отже, обставини непереборної сили, які унеможливили своєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю, сталися після укладення Договору (тобто, після 03.09.2025).
Таким чином, сертифікат Сумської ТПП від 29.05.2026 №5900-26 1222 підтверджує саме ті обставини непереборної сили, які вплинули на несвоєчасне виконання договору про закупівлю, які сталися після його укладення (авіаудар БПЛА, що пошкодив виробничі приміщення, обладнання відповідача, а також обірвано лінію електроживлення, пошкоджено партію станцій катодного захисту). Вважає, що саме ці обставини є надзвичайними, невідворотними і такими, що об`єктивно унеможливили належне виконання відповідачем свого обов`язку.
Щодо твердження позивача про відсутність заборони на встановлення міри відповідальності за невиконання негрошових зобов`язань у вигляді пені та ст.627 ЦК України, якою визначено принцип свободи договору, представник товариства наголошує, що норма частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення, - є імперативною . Вона не містить застереження "якщо договором не встановлено інше". Відступ від цієї норми суперечитиме положенням цивільного законодавства. Саме такий відступ є у пункті 6.2. договору про закупівлю, який встановлює відповідальність постачальника за прострочення поставки у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості своєчасно не поставленого товару, за кожний день порушення. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимоги, що встановлена частиною першою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) і у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Зобов`язання за п. 6.2 договору є не грошовим (поставка товару), його зміст суперечить ч. 3 ст. 549 ЦК України, а тому пункт 6.2. договору відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України кваліфікується як нікчемний правочин. Отже, пункт 6.2. договору не може застосовуватись як підстава для стягнення пені з ТОВ "Елмет" за прострочення поставки товару. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Таким чином, п. 6.2 договору є нікчемним правочином і не створює правових наслідків з моменту укладення договору, а відповідач не має права на стягнення пені за несвоєчасну поставку товару.
22.06.2026 на адресу суду від представника ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" надійшло клопотання (вх№05-22/5158/26 ) про проведення підготовчого засідання 01.07.2026 без його участі, не запереченням проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.
Ухвалою суду від 01.07.2026, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 11:00год. 10.08.2026.
27.07.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" (зустрічного позивача) надійшла заява про зменшення розміру неустойки (пені та штрафу) на 90%. В обґрунтування відповідач за первісним позовом вказує на те, що прострочення виконання зобов`язань постачальника щодо поставки товару сталося внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини Сумської торгово-промислової палати № 5900-26-1222 від 29.05.2026. Тобто є підстави для звільнення від відповідальності за прострочення поставки відповідно до статті 617 ЦК України (непереборна сила). Вважає, що заявлений позивачем розмір неустойки є необґрунтовано високим, відповідач виконав свої зобов`язання за договором про закупівлю: замовлений товар було поставлено, а позивач не зазнав жодних негативних наслідків (будь-яких витрат, збитків, штрафів тощо). Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на ту обставину, що позивач ані у позовній заяві, ані у відповіді на відзив не надав доказів понесення збитків чи будь-яких інших негативних наслідків, які б обґрунтовували стягнення штрафних санкцій у заявленому розмірі, вважає, що є підстави для застосування ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України (зменшення розміру неустойки).
10.08.2026 в судовому засіданні заслухано вступні слова представників та оголошено перерву до 11:00год. 07.09.2026, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.
Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні 07.09.2026 позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, а також заперечував щодо задоволення судом зустрічного позову.
Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні 07.09.2026 (в режимі відеоконференції) позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, наполягав на їх задоволенні, а також заперечував щодо задоволення судом первісного позову.
Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.
03.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Хмельницької філії (покупець), та ТОВ "Елмет" (постачальник) укладений договір про закупівлю №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25, за умовами якого (пункти 1.1. 1.3.) постачальник зобов`язався передати в власність покупця станції катодного захисту (електричне обладнання та супутні товари до електричного обладнання код за ДК 021:2015:31680000-6) (далі товар), а покупець прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Асортимент, найменування, кількість та ціна товару, що передається покупцю визначається згідно зі специфікацією, наведеною в додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору. Товар за технічними характеристиками не повинен відрізнятись від технічних вимог до предмету закупівлі, що містяться в додатку № 2 до цього договору.
Ціна договору визначається з урахуванням вартості товару, зазначеного в специфікації, складається з вартості товару, поставленого згідно з усіма заявками покупця та не може перевищувати 1668990,00 грн, з ПДВ 278165,00 грн, та включає в себе вартість тари та упаковки товару, всі обов`язкові платежі, що сплачуються постачальником, вартість доставки товару до місця поставки, вартість страхування, навантаження, розвантаження та інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього договору (пункти 2.1., 2.2.).
Виходячи з умов пункту 3.1. договору, поставка товару здійснюється за адресою: Хмельницька філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький. Повна адреса поставки надається покупцем постачальнику окремо на електронну адресу, вказану в п. 13.13. цього договору, або іншими доступними засобами зв`язку, вказаними в п. 13.10. договору. Відповідальні особи покупця та постачальника зазначені в додатку №1 до цього Договору.
Сторони, в пунктах 3.2., 3.3. договору, погодили, що товар повинен бути поставлений покупцю протягом 30 днів з моменту отримання постачальником письмової заявки. Кількість товару в одній заявці не може перевищувати 40% від загальної кількості товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору.
Постачальник зобов`язався розглянути заявку покупця у строк не більше 48 годин з моменту її отримання та надати письмове повідомлення про прийняття заявки повністю або частково (в окремій частині) шляхом направлення повідомлення на електронну адресу покупця, з якої надійшла заявка. Якщо постачальник не має можливості виконати поставку на умовах, викладених у заявці, він повинен письмово відмовити в заявці (із зазначенням причин такої відмови) та направити таку відмову покупцю в порядку, визначеному п. 3.1. цього договору, в строк, що не перевищує 48 годин з моменту отримання відповідної заявки. У разі, якщо постачальник протягом 48 годин з моменту отримання відповідної заявки покупця не вчинив або вчинив із запізненням дії, визначені у цьому пункті, то така заявка покупця вважається прийнятою постачальником та узгодженою сторонами. Направлення покупцю відмови від заявки буде вважатися порушенням постачальником умов договору.
Згідно з п.3.4. договору, постачальник зобов`язаний за 5 робочих днів до запланованої дати відвантаження товару письмово повідомити покупцю про готовність відвантаження товару, зазначеної в заявці покупця.
Відповідно до п.3.7. договору, поставка товару здійснюється на умовах ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової палати (редакція 2020 року) на умовах DDP - склад покупця (відповідно до п.3.1. договору).
За п. 3.8. договору право власності на товар переходить до покупця з моменту прийняття покупцем товару в місці поставки, визначеному в п. 3.1. цього договору, та підписанням сторонами видаткової накладної або акту приймання-передачі товару.
Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата товару (партії товару) здійснюється покупцем на підставі отриманого від постачальника рахунку-фактури, протягом 10 робочих днів від дати отримання товару покупцем та підписання сторонами видаткової накладної або акту приймання-передачі товару.
Згідно з пп 5.3.1 п.5.3. договору, постачальник зобов`язаний поставити товар у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до п.6.1. розділу 6 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (надалі іменується "порушення договору"), сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності).
Сторони у п.6.2. договору погодили, що у разі порушення постачальником строку поставки товару, визначеного п.п.3.2. цього договору, покупець має право застосувати штрафні санкції та неустойку до Постачальника у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості своєчасно не поставленого товару, за кожний день порушення, а за прострочення понад 20 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10% вартості непоставленого товару.
У п.п. 7.1, 7.2., 7.4. договору, сторони цього договору звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборної сили, які виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійні природні явища надзвичайної сили, ембарго, блокади, епідемія, війна тощо), якщо ці обставини вплинули на виконання цього договору.
Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна повідомити іншій стороні про їх настання/припинення і досягти домовленості щодо продовження термінів виконання зобов`язань або припинення дії договору. Настання обставин непереборної сили повинно бути підтверджено довідкою (сертифікатом) Торгово-промислової палати України або її територіальними органами. 
З огляду на укладення цього договору в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який триває, сторони визнаватимуть воєнний стан як обставину непереборної сили виключно у випадку доведення безпосереднього впливу на можливість виконання зобов`язань за цим договором у встановленому законодавством порядку. Ця вимога застосовується до моменту припинення/скасування воєнного стану в Україні в установленому законодавством порядку.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31.12.2025 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1. договору).
Додатками до договору, які є невід`ємною частиною цього договору є: додаток №1-специфікація (Хмельницька філія); додаток №2-технічні вимоги до предмету закупівлі; додаток №3-порядок приймання станцій катодного захисту (СКЗ) (п.14.1 договору).
Згідно зі специфікацію до договору від 03.09.2025 № ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 (додаток №1 до нього), постачальник зобов`язався поставити покупцю станції катодного захисту: потужністю 0,6 кВт у кількості 21 одиниць, за ціною 45825,00 грн (без ПДВ) за одиницю; потужністю 1,2 кВт у кількості 8 одиниць, за ціною 53562,50 грн (без ПДВ) за одиницю. Загальна вартість товару за цим договором складає 1 668990,00 грн (з ПДВ).
Договір та додатки до нього підписані директорами сторін та скріплені відтиском печатки товариств.
На виконання умов договору, позивач за первісним позовом, звернувся до відповідача 04.09.2025, із заявкою №1 на поставку товару станцій катодного захисту (ІПАУ потужністю 0,6 кВт, у кількості 8 одиниць та ІПАУ потужністю 1,2 кВт, у кількості 3 одиниць), загальною вартістю 632745,00грн (з ПДВ). З проханням поставити товар у строк до 19.06.2025. 
17.09.2025, із заявкою №2 на поставку товару станцій катодного захисту (ІПАУ потужністю 0,6 кВт, у кількості 8 одиниць та ІПАУ потужністю 1,2 кВт, у кількості 3 одиниць), загальною вартістю 632745,00 грн (з ПДВ). З проханням поставити товар у строк до 20.10.2025. 
25.09.2025, із заявкою №3 на поставку товару станцій катодного захисту (ІПАУ потужністю 0,6 кВт, у кількості 5 одиниць та ІПАУ потужністю 1,2 кВт, у кількості 2 одиниць), загальною вартістю 403500,00 грн (з ПДВ). З проханням поставити товар у строк до 31.10.2025. 
Відповідач, 04.09.2025, шляхом направлення, засобами електронного зв`язку, позивачу листа-відповіді, повідомив про прийняття заявки до виконання, гарантував поставку партії товару протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї заявки (згідно п.3.2 договору). 
17.09.2025 відповідач шляхом направлення, засобами електронного зв`язку, позивачу надіслано листа-відповіді, повідомив про прийняття заявки до виконання, гарантував поставку партії товару протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї заявки. В листі зазначив, що відповідач не отримав оригінал договору № ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025 та просить направити його новою поштою. 
26.09.2025 відповідач шляхом направлення, засобами електронного зв`язку, позивачу листа-відповіді, повідомив про прийняття заявки до виконання, гарантував поставку партії товару протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї заявки. В листі повторно просить направити оригінал договору № ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025 новою поштою. 
В зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по поставці товару, ТОВ "Газорозподільні мережі України" звернулося до ТОВ "Елмет" із претензіями №ХмлФ/25/1-ВИХ-8145-25 від 14.10.2025 та № ХмлФ/25/1-ВИХ-8901-25 від 06.11.2025 з проханням поставити товар. Надсилання претензій підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими накладними та фіскальними чеками.
Як стверджується матеріалами справи відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 1668990,00грн з ПДВ, який позивач отримав: 
- згідно з видаткової накладної від 27.10.2025 №48 на підставі акту приймання-передачі товару від 27.10.2025 на суму з ПДВ 192825грн; 
- згідно з видатковою накладною від 13.11.2025 №57 на підставі акту приймання-передачі товару від 13.11.2025 на суму з ПДВ 274950грн;,
- згідно з видатковою накладною від 17.11.2025 №62 на підставі акту приймання-передачі товару від 17.11.2025 на суму з ПДВ 329940грн;, 
- згідно з видатковою накладною від 01.12.2025 №73 на підставі акту приймання-передачі товару від 01.12.2025 на суму з ПДВ 174255грн;, 
- згідно з видатковою накладною від 05.12.2025 №79 на підставі акту приймання-передачі товару від 05.12.2025 на суму з ПДВ 192825грн;, 
- згідно з видатковою накладною від 15.12.2025 №94 на підставі акту приймання-передачі товару від 15.12.2025 на суму з ПДВ 284235грн;, 
- згідно з видатковою накладною від 26.12.2025 №122 на підставі акту приймання-передачі товару на суму з ПДВ 219960грн;
Видаткові накладні та акти приймання-передачі підписані сторонами та скріплені відтисками печаток товариств.
Також в матеріалах справи наявні долучені ТзОВ "Елмет" заява про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями, подана ТОВ "Елмет" до Сумської торгово-промислової палати; наказ ТОВ "Елмет" № 01/2025 від 01.01.2025 "Про вжиття заходів безпеки під час отримання сигналу "Повітряна тривога"; додаток до листа Департаменту цивільного захисту населення Сумської обласної державної адміністрації від 10.10.2025 №03.1/1266; витяг з ЄРДР від 13.05.2026 номер кримінального провадження 12026200480001211; акт обстеження №1 від 17.09.2025; наказ №09/02 від 17.09.2025 "Про децентралізацію виробництва та розосередження товарно-матеріальних цінностей"; наказ про перенесення виробничих потужностей ТОВ "Елмет" №09/03 від 20 вересня 2025 року; наказ №10/01 від 05.10.2025 "Про порядок розподілу та відвантаження готової продукції" на жовтень-листопад 2025 року; наказ про розподіл готової продукції ТОВ "Елмет" №12/01 від 01.12.2025; лист Сумської ОВА від 09.10.2025 про відключення електропостачання.
У зв`язку із простроченням ТОВ "Елмет" поставки товару відповідно до умов договору про закупівлю №ХмлФ/26/1/-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025, первісним позивачем заявлено до стягнення 59701,08грн пені та 166899,00грн штрафу, нарахованих відповідно до п. 6.2 Договору, які позивач просить суд стягнути в примусовому порядку.
Зустрічний позивач ТОВ "Елмет" звернувся до суду із позовом, про застосування наслідків нікчемності правочину - пункту 6.2 Договору про закупівлю №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03 вересня 2025 року щодо застосування до товариства пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як стверджується матеріалами справи, 03.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Хмельницької філії (покупець), та ТОВ "Елмет" (постачальник) укладений договір про закупівлю №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25, за умовами якого постачальник зобов`язався передати в власність покупця станції катодного захисту (електричне обладнання та супутні товари до електричного обладнання код за ДК 021:2015:31680000-6) (далі товар), а покупець прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами з закупівлі (поставки) товару.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по поставці товару, ТОВ "Газорозподільні мережі України" звернулося до ТОВ "Елмет" із претензіями №ХмлФ/25/1-ВИХ-8145-25 від 14.10.2025 та № ХмлФ/25/1-ВИХ-8901-25 від 06.11.2025 з проханням поставити товар.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Сторони, в пункті 3.2. договору, погодили, що товар повинен бути поставлений покупцю протягом 30 днів з моменту отримання постачальником письмової заявки. Кількість товару в одній заявці не може перевищувати 40% від загальної кількості товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору.
Первісним позивачем до матеріалів справи долучено заявки на поставку товару №1 від 04.09.2025 (строк поставки до 05.10.2025), №2 від 17.09.2025 (строк поставки до 18.10.2025) та №3 від 25.09.2025 (строк поставки до 27.10.2025).
На виконання умов договору, згідно видаткових накладних від 27.10.2025 № 48, від 13.11.2025 № 57, від 17.11.2025 №62, від 01.12.2025 №73, від 05.12.2025 №79. від 15.12.2025 №94, від 26.12.2025 №122 відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 1668990,00грн з ПДВ, який позивач отримав на підставі актів приймання-передачі товару від 27.10.2025, від 13.11.2025, від 17.11.2025, від 01.12.2025, від 05.12.2025, від 15.12.2025.
Проте, як стверджується матеріалами справи, відповідачем поставлено позивачу товар з порушенням передбаченого п.3.2 договору (30 днів з моменту отримання постачальником письмової заяви) строку.
Згідно з пп 5.3.1 п.5.3. договору, постачальник зобов`язаний поставити товар у строки, встановлені цим договором.
За заявкою №1 від 04.09.2025 поставка товару здійснена з порушенням строку в 21 календарний день (з 06.10.2025 по 26.10.2024) вартістю 192 825,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 38 календарних дня (з 06.10.2025 по 12.11.2024) вартістю 274 950,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 42 календарні дні (з 06.10.2025 по 16.11.2024) вартістю 164 970,00 грн з ПДВ.
За заявкою №2 від 17.09.2025 поставка товару здійснена з порушенням строку в 29 календарних днів (з 19.10.2025 по 16.11.2024) вартістю 164 970,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 43 календарних дня (з 19.10.2025 по 30.11.2024) вартістю 109 980,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 57 календарних дня (з 19.10.2025 по 14.12.2024) вартістю 164 970,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 43 календарних дня (з 19.10.2025 по 30.11.2024) вартістю 64 275,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 47 календарних дня (з 19.10.2025 по 04.12.2024) вартістю 128 550,00 грн з ПДВ.
За заявкою №3 від 25.09.2025 поставка товару здійснена з порушенням строку в 38 календарних днів (з 28.10.2025 по 04.12.2024) вартістю 64 275,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 48 календарних дня (з 28.10.2025 по 14.12.2024) вартістю 64 275,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 48 календарних дня (з 28.10.2025 по 14.12.2024) вартістю 54 990,00 грн з ПДВ; з порушенням строку в 59 календарних дня (з 28.10.2025 по 25.12.2024) вартістю 219 960,00 грн з ПДВ.
Умовами пункту 6.1. розділу 6 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (надалі іменується "порушення договору"), сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності).
Сторони у п.6.2. договору погодили, що у разі порушення постачальником строку поставки товару, визначеного п.п.3.2. цього договору, покупець має право застосувати штрафні санкції та неустойку до Постачальника у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості своєчасно не поставленого товару, за кожний день порушення, а за прострочення понад 20 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10% вартості непоставленого товару.
Первісний позивач заявив до стягнення з відповідача 59701,08грн пені (18197,56грн-згідно з заявкою №1 від 04.09.2025; 23544,91грн-згідно з заявкою №2 від 17.09.2025; 17958,61грн-згідно з заявкою №3 від 25.09.2025).
Суд зазначає, що нормативно-правове забезпечення сфери господарювання є однією з форм здійснення державою регулювання господарської діяльності. За змістом статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності є спрямованою, зокрема, на зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, та здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.
Таким чином, визначені умовами договору підстави застосування цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання мають відповідати положенням чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання такої відповідальності у цивільно-правових відносинах.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1).
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (ч.3).
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Разом із цим, у постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 06.02.2026 у справі № 904/2953/24 викладено такий правовий висновок: "Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 Цивільного кодексу України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити. Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами".
Судом враховується, що стаття 549 Цивільного кодексу України є імперативною в частині визначення поняття та ознак пені, але диспозитивною щодо її застосування та розміру в конкретних договірних відносинах.
Отже, за змістом ст.549 ЦК України, пенею, як видом неустойки є штрафна санкція, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Іншого механізму та бази нарахування пені ані приписами статті 549 ЦК України, ані іншими нормами чинного законодавства не встановлено.
Окремо суд звертає увагу, що після втрати чинності Господарським кодексом України (з 28.08.2025), додатковим підтвердженням застосування пені як способу цивільно-правової відповідальності за порушення саме грошових зобов`язань є також визначення її граничного розміру подвійною обліковою ставкою НБУ, яка відповідно до Закону України "Про Національний банк України" є одним із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб`єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів.
Статтею 5 ЦК України унормовано, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що чинним законодавством передбачена можливість нарахування пені за неналежне виконання саме грошового зобов`язання. 
Приписи статей 230, 231 ГК України, якими встановлювалась можливість нарахування штрафних санкцій у вигляді пені за невиконання господарського зобов`язання (як грошового так і не грошового) на час укладення договору втратили чинність у зв`язку з скасуванням ГК України з 28.08.2025.
За таких обставин, вимога ТзОВ "Газорозподільні мережі України" про стягнення з ТзОВ "Елмет" пені, яка обґрунтована посиланням на умови пункту 6.2 договору щодо відповідальності постачальника за порушення негрошового зобов`язання, не узгоджується з імперативними приписами статей 5, 549 ЦК України та суперечить вищенаведеним правовим висновкам Верховного Суду, що виключає можливість нарахування відповідної штрафної санкції за вищевказаний період.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що у первісного позивача відсутні правові підстави для нарахування пені, з огляду на що суд відмовляє у первісному позові в частині стягнення 59701,08грн пені.
Щодо заявленого первісним позивачем 166899,00грн штрафу (10% вартості не поставленого товару) за порушення строків поставки товару відповідно до п.6.2 договору.
Згідно проведеного позивачем розрахунку, який міститься в позовній заяві, позивачем нараховано штраф:
- за прострочення понад 20 днів у розмірі 10% вартості поставленого із простроченням товару - 63274,50грн (632745,00грн вартість несвоєчасно поставленого товару за заявкою №1 від 04.09.2025);
- за прострочення понад 20 днів у розмірі 10% вартості поставленого із простроченням товару - 63274,50грн (632745,00грн вартість несвоєчасно поставленого товару за заявкою №2 від 17.09.2025);
- за прострочення понад 20 днів у розмірі 10% вартості поставленого із простроченням товару - 40350,00грн (403500,00грн вартість несвоєчасно поставленого товару за заявкою №3 від 25.09.2025).
Судом здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми 166899,00грн штрафу та визнано його арифметично вірним, правомірно нарахованим, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Первісний відповідач у відзиві на позов посилається на неможливість виконання договору від 03.09.2025 щодо поставки товару та наявність підстав для звільнення його від відповідальності за прострочення поставки товару на наявність обставин непереборної сили, які виявились у військовій агресії рф та оголошенням воєнного стану в країні. 
Суд зауважує, що договір був укладений 03.09.2025, тобто у час, коли в країні уже діяв воєнний стан та відповідач мав усвідомлювати можливі ризики. В умовах воєнного стану здійснює свою господарську діяльність не лише відповідач, а також і позивач, що ставить їх в однакові умови.
Крім цього, умовами договору (п.7.2) передбачено, що сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна повідомити іншій стороні про їх настання/припинення і досягти домовленості щодо продовження термінів виконання зобов`язань або припинення дії договору.
Проте, первісним відповідачем не подано та матеріали справи не містять доказів повідомлення іншу сторону про наявність форс-мажорних обставин із подальшим наданням відповідних доказів.
Як судом вбачається з матеріалів справи, 27.07.2026 ТОВ "Елмет" (первісним відповідачем) надіслано до суду заяву про зменшення розміру неустойки (пені та штрафу) на 90%. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що прострочення виконання зобов`язань постачальника щодо поставки товару сталося внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини Сумської торгово-промислової палати №5900-26-1222 від 29.05.2026. Тобто є підстави для звільнення від відповідальності за прострочення поставки відповідно до статті 617 ЦК України (непереборна сила). Вважає, що заявлений позивачем розмір неустойки є необґрунтовано високим, відповідач виконав свої зобов`язання за договором про закупівлю: замовлений товар було поставлено, а позивач не зазнав жодних негативних наслідків (будь-яких витрат, збитків, штрафів тощо). Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на ту обставину, що позивач ані у позовній заяві, ані у відповіді на відзив не надав доказів понесення збитків чи будь-яких інших негативних наслідків, які б обґрунтовували стягнення штрафних санкцій у заявленому розмірі, вважає, що є підстави для застосування ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України (зменшення розміру неустойки). 
В підтвердження викладених у заяві обставин, первісним відповідачем до матеріалів справи долучено заяву про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями, поданої ТОВ "Елмет" до Сумської торгово-промислової палати; наказ ТОВ "Елмет" № 01/2025 від 01.01.2025 "Про вжиття заходів безпеки під час отримання сигналу "Повітряна тривога"; додаток до листа Департаменту цивільного захисту населення Сумської обласної державної адміністрації від 10.10.2025 №03.1/1266; витяг з ЄРДР від 13.05.2026; акт обстеження №1 від 17.09.2025; наказ №09/02 від 17.09.2025 "Про децентралізацію виробництва та розосередження товарно-матеріальних цінностей"; наказ про перенесення виробничих потужностей ТОВ "Елмет" №09/03 від 20 вересня 2025 року; наказ №10/01 від 05.10.2025 "Про порядок розподілу та відвантаження готової продукції" на жовтень-листопад 2025 року; наказ про розподіл готової продукції ТОВ "Елмет" №12/01 від 01.12.2025; лист Сумської ОВА від 09.10.2025 про відключення електропостачання.
За приписами частини 4 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо вона значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Реалізуюче своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень частини 3 статті 551 ЦК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 ГПК України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.
Застосоване у статті 551 ЦК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи обставини, які мають істотне значення.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.
Так, зокрема, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.
Первісний відповідач ТОВ "Елмет" у адресованій до суду заяві про зменшення штрафних санкцій вказує про те, що прострочення виконання зобов`язань постачальника щодо поставки товару сталося внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини Сумської торгово-промислової палати № 5900-26-1222 від 29.05.2026. 
Враховуючи вище викладене, первісний відповідач вважає, що позивач ані у позовній заяві, ані у відповіді на відзив не надав доказів понесення збитків чи будь-яких інших негативних наслідків, які б обґрунтовували стягнення штрафних санкцій у заявленому розмірі.
Суд бере до уваги, що відповідальність передбачена за правопорушення у цивільно-правових відносинах шляхом застосування до правопорушників штрафних санкцій на підставах і в порядку, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами та договором. Отже, справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.
Штрафні санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Реалізуюче свої дискреційні повноваження суд у відповідному рішенні визначає конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності.
Наявність у кредитора можливості стягувати з споживача надмірні грошові суми як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Суд в даному конкретному випадку враховує, що первісним відповідачем поставлено весь товар, передбачений умовами договору від 03.09.2025, у зв`язку з несвоєчасною поставкою якого, первісним позивачем нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції, несвоєчасна поставка товару тривала протягом нетривалого періоду. Додатково суд також зважає на підтверджену доказами наявність непередбачуваних обставин щодо пошкоджень підприємства відповідача, що унеможливило виробничий процес, оскільки пошкоджено обладнання для виробництва СКЗ (які поставлялись позивачу), а також експлуатація приміщення тимчасово була заборонена до усунення пошкоджень, завданих авіаційними ударами рф.
Отже, враховуючи вище зазначене, з урахуванням важливості та необхідності дотримання балансу інтересів сторін у даному конкретному випадку, виходячи з міркувань розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, характер господарської діяльності, її суспільне значення, а також сумлінне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, господарський суд вбачає наявність низки виняткових обставин, з якими законодавством пов`язується можливість реалізації судом дискреційних повноважень для зменшення розміру пені.
Проведеним судом перерахунком штрафних санкцій, судом встановлено, що обґрунтована до стягнення сума штрафу становить 166899,00грн.
З огляду на наведене, враховуючи поставку товару в повному обсязі, але з порушенням строків, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін та верховенства права, обґрунтованим, розумним та справедливим суд вважає зменшення розміру правомірно заявленого до стягнення штрафу на 50%. Таким чином, стягненню з первісного відповідача підлягає штраф у розмірі 83449,50грн.
Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми про застосування наслідків нікчемності правочину - пункту 6.2 Договору про закупівлю №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03 вересня 2025 року застосування до постачальника пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ судом враховується, що у приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або "вражати" договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.
Усталеним у судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.
У Цивільному кодексу України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.
Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, рецисорний позов).
Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним". Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не "породжує" (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків (висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №473/1878/19, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №661/2313/18, від 17.11.2021 у справі №200/4037/19, від 15.12.2021 у справі №757/51379/17).
Якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається. (Правова позиція викладена у п.43-48 Постанови Верховного Суду у справі №910/11424/15 від 07.07.2023)
Отже, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Суд також звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №463/5896/14-ц, за змістом якої, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Цивільний кодекс України не встановлює нікчемність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань у вигляді пені, тому в силу приписів 204, 215 ЦК України такий правочин є оспорюваним, що передбачає спростування презумпції правомірності правочину та усунення зумовлених ним юридичних наслідків лише у судовому порядку, зокрема шляхом ініціації позову про його недійсність.
З урахуванням наведеного відсутні правові підстави для задоволення вимоги про застосування наслідків нікчемного правочину.
Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог за первісним позовом, витрати по оплаті судового збору покладаються на первісного відповідача пропорційно обґрунтовано заявленим позовним вимогам (1,5% від обґрунтовано заявленої суми 166899,00грн штрафу без врахування зменшення судом (з урахуванням коефіцієнту 0,8 за подання позовної заяви через Електронний суд).
Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми про стягнення 59701,08грн пені, 166899,00грн штрафу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" (40031, м. Суми, вул. Атаманюка Романа, буд. 49А, код ЄДРПОУ 30713116) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 44907200) в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (29019, м. Хмельницький, проспект Миру, 41, код ЄДРПОУ 45346590, НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", МФО 315784) 83449,50грн (вісімдесят три тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 50 копійок) штрафу, 2002,79грн (дві тисячі дві гривні 79 копійок) витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

У зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмет" м. Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" м. Київ, в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" м. Хмельницький про застосування наслідків нікчемності правочину - пункту 6.2 Договору про закупівлю за №ХмлФ/26/1-Р-ТД-37094/25 від 03.09.2025 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 17.09.2026.

Суддя В.О. Кочергіна 

Виготовлено 3 примірники:
1-до справи (в паперовому екз.),
2- позивачу (до електронного кабінету),
3-відповідачу (до електронного кабінету).