ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4032/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
1.1. У поданому до суду позові Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі – позивач) просить стягнути з ОСОБА_1 (далі – відповідач) податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваного фізичними особами – власниками об`єктів житлової нерухомості, у загальній сумі 23453,91 грн до відповідного бюджету.
1.2. Оскільки ця справа не належить до категорії справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, суд, керуючись положеннями статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників справи, визнав за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що 03 серпня 2026 року постановив ухвалу про відкриття провадження у справі.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН
2.1. Згідно змісту позовної заяви, за відповідачем станом на день пред`явлення позову рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальній сумі 23453,91 грн. Наведена сума податкового боргу є в розумінні податкового законодавства України узгодженою.
2.2. Позивач зазначає, що в добровільному порядку відповідач зазначений податковий борг не погасила, попри виставлену їй податкову вимогу, що й обумовило звернення до суду із цим позовом.
2.3. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, хоча ухвала про відкриття провадження у справі була направлена їй на відому суду адресу. У зв`язку з цим суд, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
3.1. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на праві власності (у тому числі частковій) є власником об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
3.2. Позивачем як контролюючим органом визначено відповідачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020–2024 роки шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень форми «Ф»:
- № 0044266-2407-2412 від 05.04.2021 на суму 5281,35 грн;
- № 00122214-2412-2412-UA73060610000066784 від 12.06.2023 на суму 5818,80 грн;
- № 0285230-2412-2412-UA73060610000066784 від 17.05.2024 на суму 5997,84 грн;
- № 0142239-2412-2412-UA73060610000066784 від 08.05.2025 на суму 6355,92 грн.
3.3. Загальна сума визначених наведеними податковими повідомленнями-рішеннями податкових зобов`язань становить 23453,91 грн, що відповідає ціні позову.
3.4. Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку на її податкову адресу (місце реєстрації), що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, долученими до матеріалів справи.
3.5. У зв`язку з несплатою нарахованих податкових зобов`язань у встановлений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України строк, позивачем відповідачу виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 02.03.2021 № 1996-13, яка надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
3.6. Оскільки після направлення зазначеної податкової вимоги податковий борг відповідача не було погашено, а надалі лише збільшувався за рахунок несплати наступних узгоджених податкових зобов`язань, додаткова податкова вимога, з урахуванням приписів пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу не надсилалася.
3.7. Станом на час звернення позивача до суду та на час розгляду справи податковий борг відповідача становить 23453,91 грн і залишається непогашеним.
ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ СУДУ
4.1. Предметом цього спору є податковий борг, який позивач просить суд стягнути з відповідача. Відтак у межах цієї справи суд має перевірити наявність такого боргу та дотримання позивачем встановленої законом процедури його стягнення.
4.2. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
4.3. Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі – ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи, які мають об`єкти оподаткування або провадять діяльність, що є об`єктом оподаткування, і на яких покладено обов`язок із сплати податків згідно з цим Кодексом.
4.4. Підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесено до складу податку на майно, який є місцевим податком.
4.5. Платниками цього податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України). Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України). Базою оподаткування є загальна площа такого об`єкта, у тому числі його частки (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
4.6. Обчислення суми податку з об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи з наявності у власника одного чи декількох об`єктів нерухомості або їх часток (підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України).
4.7. Згідно з підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
4.8. Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
4.9. Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Абзацом другим пункту 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що в разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
4.10. Судом встановлено, що визначені відповідачу податкові повідомлення-рішення надіслані (вручені) їй у порядку, передбаченому статтею 42 ПК України, а визначені ними суми податкових зобов`язань у встановлений законом строк відповідачем не сплачені, у зв`язку з чим вони набули статусу узгоджених та перейшли в категорію податкового боргу відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
4.11. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не було погашено у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
4.12. Судом встановлено, що відповідачу було надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 02.03.2021 № 1996-13, яка на час розгляду справи не відкликана, а тому, з огляду на приписи пункту 59.5 статті 59 ПК України, відсутність повторного надсилання податкової вимоги на подальшу (збільшену) суму боргу не суперечить вимогам законодавства.
4.13. Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень; стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.4 статті 41 ПК України). Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків – фізичної особи; стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
4.14. Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду суд зазначає таке. Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного пунктом 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
4.15. Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України зупинено перебіг строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця, у якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX статтю 102 ПК України доповнено пунктом 102.9, згідно з яким на період дії воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено Законом України № 3219-IX від 30.06.2023, який набрав чинності з 01.08.2023.
4.16. З системного аналізу наведених норм убачається, що зупинення перебігу строку давності, розпочате 18.03.2020, не переривалося у зв`язку з прийняттям Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 з огляду на доповнення статті 102 ПК України пунктом 102.9, а перебіг такого строку поновився лише з 01.08.2023.
4.17. З огляду на викладене та враховуючи дати виникнення податкового боргу відповідача і зупинення перебігу строку давності на зазначений період, суд доходить висновку, що звернення позивача до суду з цим позовом здійснено з дотриманням строку, встановленого пунктом 102.4 статті 102 ПК України.
4.18. За результатами оцінки наведених доказів у їх сукупності суд доходить висновку, що наявність у відповідача податкового боргу у сумі 23453,91 грн та дотримання позивачем установленої законом процедури його стягнення є доведеними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
V. ВИСНОВОК СУДУ
5.1. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
5.2. Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог, на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 23453,91 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
6.1. Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про такі витрати позивача, відтак суд не стягує їх з відповідача. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг на загальну суму 23453 (двадцять три тисячі чотириста п`ятдесят три) грн 91 коп. до відповідного бюджету.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А ,м. Чернівці, 58013 код ЄДРПОУ 44057187);
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.В. Анісімов