Справа № 511/466/26 
Провадження № 2/513/634/26 

Саратський районний суд Одеської області

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі представника адвоката Столітнього Михайла Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
у с т а н о в и л а:
у березні 2026 року до Саратського районного суду Одеської області за підсудністю з Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі представника адвоката Столітнього Михайла Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 06 березня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1481088 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 24 грудня 2024 року на підставі договору факторингу № 24122024, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором № 1481088 перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Оскільки після відступлення ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» права вимоги до ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 26250,00 грн заборгованості за договором, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою суду від 31 березня 2026 року відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових пояснень. Витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивачата не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в розумінні вимог п.4.ч.8 ст.128 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. 
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Судом установлено, що 06 березня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1481088, згідно якого товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2500,00 грн строком на 360 днів, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за його користування.
З відповіді АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-17079 від 28 квітня 2024 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку 06 березня 2024 року було зараховано кошти в розмірі 2500,00 грн.
24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» право вимоги до ОСОБА_1 коштів за Кредитним договором від 06 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «Слон Кредит», а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача.
Розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка перейшла до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підтверджується витягом з реєстру боржників від 24 грудня 2024 року.
Як вбачається з витягу з реєстру боржників ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 22062,50 грн. 58 коп., з яких 2500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 18312,50 грн. - заборгованість за відсотками; 1250,00 – сума заборгованості за пенею.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» станом на 01 березня 2025 року, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами за 67 календарних днів становить 4187,50 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем).
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про надання кредиту, право вимоги за яким перейшло до позивача, не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині: 2500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 18312,50 грн заборгованості за процентами за користування кредитом; 4187,50 грн нарахованих позивачем процентів за 67 календарних днів, а загалом 25000,00 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкції в розмірі 1250,00 грн, то суд вважає, така вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно - правовими актами та триває до теперішнього часу.
Отже, з огляду на те, що з 24.02.2022 і дотепер на всій території України запроваджено воєнний стан, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 1250,00 грн за договором №1481088 від 06 березня 2024 року не ґрунтується на законі, тому не підлягає задоволенню судом.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача частково (25000,00 грн задоволені вимоги х 2662,40 грн сплачений судовий збір / 26250,00 (заявлені вимоги)) = 2535, 61 грн.
Від представника заявника надійшла заява про компенсацію судових витрат, понесених у зв`зку з розглядом справи, в якій просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Враховуючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд вважає правильним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 289 ЦПК України, суд -
у х в а л и л а:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська 27 приміщення 2) заборгованість в розмірі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у сумі 2535,61 (дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень (шістдесят одна) копійка та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання копії) до Одеського апеляційного суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, адреса місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя К. Ю. Рязанова