ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2026 | Справа №607/7609/26 Провадження №1-кп/607/1415/2026

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №12026211040000042, дані про яке 05 січня 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глинна Тернопільського (Козівського) району Тернопільської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , незаміжньої, оператора автозаправних станцій ТОВ «БРСМ-НАФТА», раніше не судимої, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 301 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про медіа» на території України у медіа та на платформах спільного доступу до відео забороняється поширювати, зокрема, порнографічні матеріали. Також відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 7 Європейської конвенції про транскордонне телебачення від 05.05.1989, яка визначає обов`язки телемовника, усі елементи програмних послуг у частині їх представлення та змісту повинні поважати гідність людини та основні права інших осіб, зокрема не повинні бути непристойними та містити порнографію.
ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру через мережу Інтернет, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2026 року, перебуваючи на території м. Тернополя, розробила план злочинної діяльності. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , дізнавшись про існування в мережі Інтернет веб-сайтів, на яких користувачі за грошову винагороду отримують доступ до онлайн-трансляцій за участю оголених осіб жіночої статі, які демонструють свої статеві органи та вчиняють дії сексуального характеру в режимі реального часу, вирішила організувати виготовлення та подальше розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру шляхом проведення таких онлайн-трансляцій. З цією метою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2026 року, ОСОБА_3 орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яку облаштувала для використання як так звану «веб-кам студію». Для забезпечення здійснення протиправної діяльності вказане приміщення було обладнано комп`ютерною технікою, підключеною до мережі Інтернет, веб-камерами, професійним освітленням, спеціальними меблями та предметами інтимного характеру, призначеними для використання під час трансляцій порнографічного характеру. Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 зареєструвала обліковий запис на веб-сайті «bongacams.com» під нік-неймом «Sonya_», який використовувала для здійснення онлайн-трансляцій порнографічного характеру.
01.01.2026, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, використовуючи технічний пристрій, підключений до мережі Інтернет, авторизувалася на веб-сайті «bongacams.com» та розпочала онлайн-трансляцію. Під час зазначеної трансляції до ефіру приєднався користувач мережі Інтернет ОСОБА_6 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , та за допомогою технічного пристрою переглядав вказану відеотрансляцію. У ході трансляції ОСОБА_3 оголилася та, використовуючи веб-камеру, демонструвала крупним планом свої статеві органи, а також здійснювала мастурбаційні дії з натуралістичним зображенням геніталій, чим виготовляла відеопродукцію порнографічного характеру та одночасно розповсюджувала її шляхом трансляції у режимі реального часу через мережу Інтернет невизначеному колу осіб, зокрема користувачу ОСОБА_6 .
За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, тобто у виготовленні з метою розповсюдження та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру.
Крім того, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на повторне незаконне збагачення шляхом виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру через мережу Інтернет, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.03.2026, перебуваючи на території м. Тернополя, розробила план злочинної діяльності. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , дізнавшись про існування в мережі Інтернет веб-сайтів, на яких користувачі за грошову винагороду отримують доступ до онлайн-трансляцій за участю оголених осіб жіночої статі, які демонструють свої статеві органи та вчиняють дії сексуального характеру в режимі реального часу, вирішила організувати виготовлення та подальше розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру шляхом проведення таких онлайн-трансляцій. З цією метою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2026 року, ОСОБА_3 орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яку облаштувала для використання як так звану «веб-кам студію». Для забезпечення здійснення протиправної діяльності вказане приміщення було обладнано комп`ютерною технікою, підключеною до мережі Інтернет, веб-камерами, професійним освітленням, спеціальними меблями та предметами інтимного характеру, призначеними для використання під час трансляцій порнографічного характеру. Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 зареєструвала обліковий запис на веб-сайті «bongacams.com» під нік-неймом «Sonya_», який використовувала для здійснення онлайн-трансляцій порнографічного характеру.
12.03.2026, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, використовуючи технічний пристрій, підключений до мережі Інтернет, авторизувалася на веб-сайті «bongacams.com» та розпочала онлайн-трансляцію. Під час зазначеної трансляції до ефіру приєднався користувач мережі Інтернет ОСОБА_6 , який перебував за адресою: м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 10, та за допомогою технічного пристрою переглядав вказану відеотрансляцію. У ході трансляції ОСОБА_3 оголилася та, використовуючи веб-камеру, демонструвала крупним планом свої статеві органи, а також здійснювала мастурбаційні дії з натуралістичним зображенням геніталій, чим виготовляла відеопродукцію порнографічного характеру та одночасно розповсюджувала її шляхом трансляції у режимі реального часу через мережу Інтернет невизначеному колу осіб, зокрема користувачу ОСОБА_6 .
За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, тобто у виготовленні з метою розповсюдження та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, вчиненому повторно.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 301 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини їх вчинення. Показала, що 01.01.2026 та 12.03.2026, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вона авторизувалася на веб-сайті «bongacams.com» під нік-неймом «Sonya_» та проводила онлайн-трансляції, під час яких здійснювала виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , а також дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої та стосуються речових доказів і процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , а також дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченої та стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 301 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах, доведена повністю та кваліфікує її дії за: ч. 1 ст. 301 КК України, як виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру; за ч. 3 ст. 301 КК України, як виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень, які згідно з положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 12 КК України, класифікуються як нетяжкий злочин (ч. 1 ст. 301 КК України) та тяжкий злочин (ч. 3 ст. 301 КК України).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім того, на підставі положень ч. 2 ст. 66 КК України, суд при призначенні покарання визнає такою, що його пом`якшує, й іншу обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме: добровільне перерахування грошових коштів в сумі 34000 гривень на підтримку ЗСУ (військової частини НОМЕР_2 ). Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно з положеннями ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що у відповідності до приписів ч. 3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, беручи до уваги відсутність обтяжуючих обставин, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне перерахування грошових коштів в сумі 34000 гривень на підтримку ЗСУ (військової частини НОМЕР_2 ), які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, з урахуванням особи винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, під час судового провадження продемонструвала належну процесуальну поведінку при встановленні всіх обставин інкримінованих їй кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 301 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної частини статті, та за ч. 3 ст. 301 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної частини статті, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначити додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із розміщенням та розповсюдженням фото- та відеопродукції на строк передбачений санкцією ч. 3 ст. 301 КК України, а остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, інших, передбачених санкцією вказаної частини статті покарань у виді пробаційного нагляду або обмеження волі, оскільки такі у даному випадку будуть явно несправедливими через надмірну суворість.
На думку суду, покарання у виді штрафу з позбавленням права займатися певною діяльністю є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, в тому числі проти моральності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, а також не суперечить таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.
У відповідності до абз. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України).
Судом також встановлено, що у даному кримінальному провадженні планшет марки «Redmi» моделі «Pad Pro» був використаний обвинуваченою як знаряддя вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а тому вказаний планшетний комп`ютер підлягає спеціальній конфіскації на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.
Долю інших речових доказів слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 301 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання: за ч. 1 ст. 301 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень; за ч. 3 ст. 301 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із розміщенням та розповсюдженням фото- та відеопродукції на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із розміщенням та розповсюдженням фото- та відеопродукції на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до планшету марки «Redmi» моделі «Pad Pro», який згідно з квитанцією №016636 від 06.04.2026 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення міститься в сейф-пакеті №RIC2175751, конфіскувавши його у власність держави.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме: 
- дві квитанції з банку «Монобанк», які згідно з квитанціями №016632 від 02.04.2026 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення містяться в сейф-пакетах №WAR1238433 та №WAR1238430, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області – залишити при матеріалах кримінального провадження №12026211040000042 від 05.01.2026;
- два мобільні телефони марки «IPhone» моделі «13» білого та чорного кольору, які згідно з постановою слідчого передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, а також документ – договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений на ім`я ОСОБА_3 – повернути за належністю  ОСОБА_3 ;
- сумочку з секс-іграшками, яка згідно з квитанцією №016636 від 06.04.2026 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення міститься в сейф-пакеті №RAW0048597 та передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області – знищити.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових мистецтвознавчих експертиз №СЕ-19/123-26/4517-М3 від 24.03.2026 в розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 копійок та №СЕ-19/123-26/4515-МЗ від 24.03.2026 в розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя | ОСОБА_1