Справа № 367/6987/26 
Провадження по справі № 1-кп/367/944/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпінь обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12026111040000390 від 23 квітня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочерів, Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ПрАТ «Київстар» на посаді головного енергетика, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

У С Т А Н О В И В:
Військовослужбовець - ОСОБА_4 , командир зенітного, ракетно-артилерійського взводу 1 зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , 14 квітня 2026 року приблизно 11 годині 20 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи на узбіччі траси Т 1001 Бучанського району Київської області, в службовому автомобілі на пасажирському сидінні звертаючись до працівника поліції ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути складення адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, запропонував неправомірну вигоду в сумі 2000 грн та надав неправомірну вигоду в сумі 1950 грн, поклавши грошові кошти в підстаканник між сидіннями службового автомобіля працівників поліції.
Крім того, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на узбіччі траси Т 1001 в с. Забуччя, Бучанського району Київської області, 14 квітня 2026 приблизно об 11 годині 20 хвилин, діючи умисно, з метою уникнення транспортування автомобіля «Volkswagen Тouran» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , до штраф-майданчику в смт. Макарів, будучи попередженим та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, у момент виконання покладених на поліцейського обов`язків сержанта поліції ОСОБА_7 , який відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, що здійснює функції представника влади, тобто є службовою особою, пообіцяв надати неправомірну вигоду у вигляді 15 000 грн. (п`ятнадцяти тисяч гривень) за невчинення дій щодо ОСОБА_4 .
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 1 статті 369 КК України як пропозиція та надання службовій особі, неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь –якої дії з використанням наданого їй службового становища.
10 вересня 2026 року між прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості згідно вимог статті 472 КПК України, між сторонами узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок, з конфіскацією в дохід держави грошових коштів на підставі ст. 96-1 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, визнав повністю, покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказав, що йому у повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, він повністю розуміє права, надані йому законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.
Захисник ОСОБА_5 також підтримала угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладання угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені пунктами 1, 4 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією частини 1 статті 369 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно з 96-1, 96-2, 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 вересня 2026 року між прокурором Київської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №12026111040000390 від 23 квітня 2026 року.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Судові витрати, цивільний позов – відсутні.
До речових доказів - грошових коштів номіналом: по 500,00 грн, у сумі 1500,00 грн, які мають серійні номери: EY2195584, ЕИ6462463, КД3443013, по 200,00 грн, у сумі 200,00 грн, яка має серійний номер БЛ1522274, по 100,00 грн, у сумі 200,00 грн, які мають серійні номери АЄ7832717, АК1522356, по 50,00 грн, у сумі 50,00 грн, яка має серійний номер ЕВ3843514 застосувати на підставі ст.96-1, п.3 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх у власність держави.
Речові докази: лазерний диск -залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Київського апеляційного суду в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Головуючий суддя        ОСОБА_1