ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/643/26
Провадження № 2/292/528/26 
ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області 
Головуюча суддя Гуц О.В. 
секретар судового засідання Риданова Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в с-щі Пулини цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

У С Т А Н О В И В :

У липні 2026 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що 11.03.2019 між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 482767233, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 19 999,00 грн. строком до 14.03.2021 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01%.
Банк виконав свої зобов"язання перед позичальником за кредитним договором, надавши йому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором.
Відповідач не виконав свого обов"язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
Відповідно до протоколу № 2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів АТ "Альфа-Банк" змінено назву останнього на АТ "Сенс банк".
17.05.2021 укладено договір № 2, відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 482767233.
18.05.2021 укладено договір № 18-05/21, згідно якого ТОВ "ФК "Флексіс" відступило на користь ТОВ "Вердикт капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором № 482767233.
10.01.2023 укладено договір № 10-01/23, згідно якого ТОВ "Вердикт капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 482767233.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, становить 13 336,11 грн., з яких: за основним зобов"язанням (тілом кредиту) - 6863,45 грн.; за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5855,40 грн.; інфляційні збитки - 458,18 грн.; нараховані 3% річних - 159,08 грн.
Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 482767233 від 11.03.2019 у розмірі 13336,11 грн. та судові витрати.
Ухвалою суду від 28.07.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін .
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника Банку, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання, призначене на 31.08.2026, не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся за вказаною в позовній заяві адресою. До суду повернувся конверт з відміткою про його невручення у зв"язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. 
В судове засідання, призначене на 14.09.2026, відповідач не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Пулинського районного суду Житомирської області. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. 
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку.     За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.         Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.  Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ "Альфа-Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим 11.03.2019 підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", оферту на укладання угоди про надання кредиту № 482767233, згідно яких відповідачу надано кредит у розмірі 19 999,00 грн. строком на 24 місяці, дата повернення кредиту 14.03.2021. Процентна ставка - 0,01 % річних, тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом - 6241,47 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 26240,47 грн. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 27,57%.  Додатком №1 до угоди про надання кредиту № 482767233 від 11.03.2019 є графік платежів, підписаний ОСОБА_1 власноручним підписом.   17.05.2021 між АТ "Альфа-Банк" (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" (фактор) укладено договір факторингу №2, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору. Право вимоги, що відступається, згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Згідно характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами від 17.05.2021 АТ "Альфа-Банк" передав ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" реєстр прав вимог щодо договорів, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 в сумі 12718,85 грн., з яких: сума за основною заборгованістю - 6863,45 грн., сума заборгованості (проценти та комісія) - 5855,40 грн.. Відповідно до платіжного доручення №253 від 17.05.2021 ТОВ "ФК "Флексіс" сплатило АТ "Альфа-Банк" згідно договору факторингу № 2 від 17.05.2021 грошові кошти в сумі 16 500 000 грн. 18.05.2021 між ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" (клієнт) та ТОВ "Вердикт капітал" (фактор) укладено договір факторингу №18-05/21, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до договору. Право вимоги, що відступається, згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.05.2021 до договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" та ТОВ "Вердикт капітал" уклали акт про те, що у відповідності та на виконання договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 клієнт передав, а фактор отримав право вимоги до боржників загальною кількістю 12 901. Відповідно до характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами від 18.05.2021 ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" передало ТОВ "Вердикт капітал" реєстр прав вимог щодо договорів, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 в сумі 12718,85 грн., з яких: сума за основною заборгованістю - 6863,45 грн., сума заборгованості (проценти та комісія) - 5855,40 грн.. Згідно витягу з додатку 1-1 до договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 ТОВ "ФК "Флексіс" передало ТОВ "Вердикт капітал" реєстр прав вимог щодо договорів, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 , номер договору № 482767233 в загальному розмірі 12718,85 грн., з яких: сума за основною заборгованістю - 6863,45 грн., сума заборгованості (проценти та комісія) на дату укладення договору - 5855,40 грн.. Відповідно до платіжних доручень №260530015 від 16.06.2021, №260990544, №260990545, №26090546, №260990552 від 17.06.2021 ТОВ "Вердикт капітал" сплатило ТОВ "ФК "Флексіс" згідно договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 грошові кошти в сумі 5500000 грн., 2 500 000 грн., 2 500 000 грн., 2 500 000 грн., 3 600 000 грн.. Як вбачається з платіжного доручення № Ф від 26.07.2021 ТОВ "Вердикт капітал" сплатило ТОВ "ФК "Флексіс" згідно додаткової угоди до договору факторингу №18-05/21 від 14.07.2021 грошові кошти в розмірі 496 756,40 грн. 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Коллект центр" (новий кредитор) укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов"язки боржників або які зобов"язані виконати обов"язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ "Вердикт капітал" та ТОВ "Коллект центр" уклали акт про те, що на виконання вимог договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладеного між первісним кредитором та новим кредитором, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді, права вимоги за яким відступаються, загальною кількістю 207 307. Відповідно до акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 ТОВ "Коллект центр" має перед ТОВ "Вердикт капітал" непогашені грошові зобов`язання, які виникли на підставі, зокрема, договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023. Як вбачається з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ "Вердикт капітал" передало ТОВ "Коллект центр" права вимоги щодо договорів, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 в сумі 13336,11 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов"язанням - 6863,45 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 5855,4 грн., відповідальність за порушення грошового зобов"язання згідно ст.625 ЦК України - 617,26 грн. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , складеного ТОВ "Вердикт капітал", станом на 10.01.2023 ОСОБА_1 має заборгованість в загальній сумі 13336,11 грн., яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту - 6863,45 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5855,40 грн., нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України - 159,08 грн., інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України - 458,18 грн.. Відповідно до розрахунку, складеного ТОВ "Коллект центр" станом на 14.07.2026 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 482767233 від 11.03.2019 становить 13336,11 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту - 6863,45 грн., заборгованості за відсотками - 5855,40 грн., 3% річних - 159,08 грн., інфляційні збитки - 458,18 грн..  На виконання ухвали суду про витребування доказів від 28.07.2026, надано АТ "Сенс банк" документальне підтвердження щодо надання кредитних коштів за Договором №482767233 від 11.03.2019, а саме виписки руху коштів за рахунком ОСОБА_1 за період 11.03.2019 по 17.05.2021, відповідачу 11.03.2019 надано кредит в розмірі 19 999,0 грн.   Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, згідно якої це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З положень ч.1 ст.530 ЦК України вбачається якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
З поданих позивачем документів вбачається, що 11.03.2019 АТ "Альфа-Банк" уклав з ОСОБА_1 договора про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та про надання кредиту № 482767233 у розмірі 19999,00 грн. Сторони узгодили строк кредиту у 24 місяці з поверненням до 14.03.2021 згідно визначеного графіку. Погоджено сплату процентів за ставкою - 0,01 % річних.
АТ "Альфа-Банк" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачу надано кредит в розмірі 19999,00 грн., який відповідач не повернув та проценти за його використання не сплатив.
З наданого позивачем розрахунком, перевіреним судом, вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 13336,11 грн., з яких за тілом кредиту - 6863,45 грн., за процентами - 5855,40 грн., 3% річних нараховані за період (10.01.2023-14.07.2026) - 159,08 грн., інфляційні збитки нараховані за період (10.01.2023-14.07.2026) - 458,18 грн.
Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційних збитків
На підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено і станом на час розгляду даної справи він триває.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19.
Так, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Слід зазначити, що нарахування пені та інфляційних втрат, проведено позивачем в період дії в Україні воєнного стану.
Відтак, з огляду на положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України відсутні підстави для стягнення з відповідача пені та інфляційних втрат, оскільки відповідач звільняється від сплати указаного виду відповідальності згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з відповідача на його користь інфляційні збитки та 3% річних не підлягають задоволенню.
Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно його порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за договором в розмірі 12718,85 грн.. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача понесених по справі судових витрат, то суд виходить із наступного.
Як зазначено в ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №1362 від 01.04.2026, витяг з акту №23 про надання юридичної допомоги від 30.06.2026 на суму 9000 грн. та прайс лист.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четвертастатті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ятастатті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 17.10.2014 № 10 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні.
Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00грн.
Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (12718,85/13336,11)х2662,40 = 2539 грн 17 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76,81, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 207,526, 626,628,633, 638 ,1048,1049, 1054 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926) заборгованість за договором № 482767233 від 11.03.2019 в розмірі 12718 ( дванадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 85 (вісімдесят п"ять) коп. судовий збір в сумі 2539 (дві тисячі п"ятсот тридцять дев"ять) грн. 17 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з"явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя О. В. Гуц