Справа № 674/573/26 
Провадження № 2/674/669/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року м.Дунаївці
Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Шафікової Ю.Е.,
за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Бей Інна Олександрівна з урахуванням уточненої позовної заяви звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просить визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивачки батько- ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки – ОСОБА_3 .
Після їх смерті залишилось спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку, яка належала батькові ОСОБА_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 . При житті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали заповіт на користь позивачки, інших спадкоємців немає. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті батька 3/4 частки від 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також спадкоємцем за законом 1/4 частки від 1/2 частини вищевказаного будинку після смерті матері.
Позивачка звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, який залишився після смерті батьків, однак нотаріус ознайомившись з наданими позивачкою документами відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки від 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав в АДРЕСА_1 , а також відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку від 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, однак при житті не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлого на таке майно.  
Навівши доводи щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцю, позивачка просить задовольнити позов.
Згідно з ухвалою судді від 26 березня 2026 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 червня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Бей І.О. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позивачки, позовну заяву підтримує повністю та просить задовольнити.
Представник відповідача – Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, просять справу слухати за відсутностю представника, не заперечуть проти задоволення позову.
Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер – ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
Родинні відносини позивачки з померлими підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась « ОСОБА_1 », у графі батько вказано « ОСОБА_2 », а у графі мати вказано " ОСОБА_3 "; копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , згідно якого « ОСОБА_2 » уклав шлюб з « ОСОБА_4 », в якому змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до витягу 00018457017 від 01 серпня 2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_6 уклав шлюб 02.03.1967 року з ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 , з шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано 20 серпня 1990 року, після розірвання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_5 .
За життя померлий батько позивачки  ОСОБА_2 залишив заповіт від 20 серпня 2003 року, за змістом якого заповів своє майно ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру від 12.03.2026 та копією заповіту.
Також, за життя померла мати позивачки  ОСОБА_3 залишила заповіт від 16 лютого 2011 року, за змістом якого заповіла своє майно ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру від 01.08.2017 та копією заповіту.
Після їх смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1 . 
До майна померлої ОСОБА_3 01 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. заведено спадкову справу 318-2017. 
Як вбачається з матеріалів означеної спадкової справи, спадкоєцем за заповітом є позивачка ОСОБА_1 , крім неї інших спадкоємців не має. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 успадкувала частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,1479 га.
Разом із цим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №143/02-31 від 12 березня 2026 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку від 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на частину домоволодіння.
Також, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №142/02-31 від 12 березня 2026 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки від 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав в АДРЕСА_1 , у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на частину домоволодіння.
Наведена обставина стала підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.
Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що акт про завершення будівництва житлового будинку, який розташований за адресою: в АДРЕСА_1 не складався, інвентаризація частини домоволодіння не проводилася, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною (міською) радою на прізвище ОСОБА_2 не видавалось.
Довідкою Дунаєвецької міської ради та випискою із погосподарською з погосподарської книги за 2021 -2025 роки підтверджується, що за померлим ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Головою двору на той час був ОСОБА_2 . Проте, як з`ясовано судом, право власності на означене нерухоме майно не зареєстроване.
Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений. Рік забудови 1973 рік. Згідно довідки про оцінку вартості житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та становить 155560 гривень 01 копійок. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно зі ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 392 ЦК України закріплено право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").
Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Виникнення права власності на житлові будинки, споруди до набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не залежало від державної реєстрації такого права.
Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі.
У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.   За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.  Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.
Крім того, відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку, затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
В матеріалах справи міститься копія технічного паспорта на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).  Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.   Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.
Те, що частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 дійсно належала померлому ОСОБА_2 , підтверджується: випискою з погосподарської книги.
Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Підсумовуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батьків права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач - Дунаєвецька міська рада, місце знаходження: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район м. Дунаївці вул. Шевченка, 50, ЄДРПОУ 04060714.

Повне рішення складено 27 серпня 2026 року.

Суддя          Ю. Е. Шафікова