Справа № 709/1280/26
3/709/535/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Чубай В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 липня
2026 року серії ВБА № 010935 ОСОБА_1 03 липня 2026 року близько 22:00 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї сестри ОСОБА_2 , що полягало у вираженні нецензурною лайкою та погрозі фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання 10 липня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання повістки про виклик повідомленням на особистий номер мобільного телефону у додаток «Viber», про що свідчить відповідна довідка.
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання 10 липня 2026 року також не з`явилася, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю. Судове засідання відкладено на 14 липня 2026 року.
У судове засідання 14 липня 2026 року ОСОБА_1 і потерпіла ОСОБА_2 вкотре не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання повісток про виклик повідомленням на особисті номери мобільних телефонів у додаток «Viber», про що свідчать відповідні довідки. Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Смірнов проти України" від 8 листопада 2005 року в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 обізнаний про складення та направлення до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього, клопотань про відкладення судового засідання не подавав, не цікавився станом відомого йому провадження, а тому така поведінка розцінюється судом як спроба затягування судового розгляду з метою уникнення адміністративної відповідальності за закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього.
Розглянувши адміністративні матеріали, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
На підтвердження вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні адміністративні матеріали містять, зокрема такі документи:
- протокол про адміністративне правопорушення від 04 липня 2026 року серії ВБА № 010935, де викладено обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);
- рапорт про надходження повідомлення зі служби 102, де зазначено що 03 липня 2026 року ОСОБА_2 заявила про те, що її брат у стані сп`яніння поводиться агресивно та погрожує (а.с. 2);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03 липня 2026 року, згідно з яким ОСОБА_2 заявила, що
03 липня 2026 року близько 22:00 додому прийшов її брат ОСОБА_1 , який перебував у нетверезому стані, та почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою (а.с. 3);
- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 03 липня 2026 року про те, що
03 липня 2026 року близько 22:00 вона з дочкою ОСОБА_2 перебували за місцем проживання, в цей час до двору зайшов її син ОСОБА_1 , почав кричати нецензурною лайкою та гучно щось робити. Коли він увійшов до будинку, то почав виражати погрози стосовно неї та її дочки, а саме що він їх повбиває, при цьому ОСОБА_4 знаходився на кухні, а вона з дочкою в іншій кімнаті. Потім вона з дочкою зібралися та поїхали до відділу поліції (а.с. 4);
- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 03 липня 2026 року про те, що
03 липня 2026 року близько 22:00 додому прийшов її брат ОСОБА_1 , почав кричати, виражатися нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, після чого вона з матір`ю поїхали до відділу поліції для написання заяви. Тілесні ушкодження ОСОБА_1 не завдавав (а.с. 5);
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 03 липня 2026 року про те, що 03 липня 2026 року він вживав алкоголь, та близько 22:00 повернувся додому та сів їсти, ніяких протиправних дій не вчиняв. Потім до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що його сестра ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 написали заяву про вчинення ним домашнього насильства. Зазначив, що 03 липня 2026 року він із сестрою і матір`ю не говорив, сварок не вчиняв, фізичного насильства до них не застосовував (а.с. 6);
- виписку з медичної карти № 39, видану КНП "Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради",згідно з якою 03 липня 2026 року о 23:50 проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», результат - 1,38 проміле (а.с. 8).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, і не може бути перекладений на суд.
У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 173-2 КУпАП, має обов`язку ознаку - настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю, яка була завдана потерпілому.
Таким чином обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за
ст. 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди, а подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення така обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, передбачена диспозицією ст. 173-2 КУпАП, як настання шкоди, фактично зазначена як вірогідна.
Суд також звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом у справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.
Проте формулювання фактичних обставин правопорушення, що викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в частині завдання шкоди, викладено вірогідно, а саме дослівно: "чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 "
Натомість діюча редакція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП чітко передбачає матеріальний склад цього адміністративного правопорушення, тобто внаслідок вчинення протиправних дій мають настати реальні шкідливі наслідки, заокрема шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, а не мати вірогіднісний характер.
Водночас завдання вказаної шкоди у цьому випадку також не підтверджується наявними в адміністративних матеріалах і дослідженими судом доказами.
При цьому суд бере до уваги, що потерпіла ОСОБА_2 на виклик до суду не з`явилася та не підтвердила завдання шкоди її психічному здоров`ю.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги це рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у цій справ підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 173-2, 221, 245, 247, 251, 256, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1
ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя           В.В. Чубай