ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/4284/24
Провадження № 3/505/2874/2024

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року           місто Подільськ

Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіцера відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
З військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно  ОСОБА_1 .
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення від 26.10.2024 серії А/4689 №002, 24.10. 2024 року, під час проведення перевірки ведення документообігу щодо виконаних службових розслідувань у військовій частині НОМЕР_1 за 2023-2024 роки, встановлено, що офіцеру відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 , в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 , було доручено провести службове розслідування у терміни, визначені згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.07.2024 № 894 «Про призначення службових розслідувань» з метою уточнення причин та умов викладених у рапорті офіцера резерву 69 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 22.07.2024 року за вх.№28367, а також з метою встановлення ступеня вини осіб, чиї дії або бездіяльність, можливо, стали причиною вчинення правопорушення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2023 № 9 лейтенанта ОСОБА_1 , 2704811855, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Указу Президента України від 24.02. 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), призначено на посаду офіцера відділення морально-психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 3400023.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2021 № 220 капітан ОСОБА_1 посаду офіцера відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 прийняв і приступив до виконання службових обов?язків з 01.08.2024. Капітан ОСОБА_1 не провів службове розслідування з метою уточнення причин та умов викладених у рапорті офіцера резерву 69 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 22.07.2024 за вих. № 28361, а також з метою встановлення ступеня вини осіб, чиї дії або бездіяльність, можливо, стали причиною вчинення правопорушення у встановлений термін - до 25 серпня 2024 року та не надав командиру військової частини НОМЕР_1 Акт даного службового розслідування а додатки до нього для прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 за результатам його розгляду відповідного рішення, у зв?язку з чим знехтував та порушив вимога наступних нормативно-правових актів: ст. ст. 11, 14, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 3,5, 8, 13 Розділу ІІІ; п. 1 Розділу IV; п. 1, 5-6 Розділу V Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборона України від 21.11.2017 № 608, п. 1-3 Наказу командира військової частина НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 27.07.2024 № 894 «Про призначення службових розслідувань».
Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою недбало поставився до виконання покладених на нього службових обов?язків військової служб на умовах особливого періоду (воєнного стану), що призвело до неможливості кваліфікувати протиправні дії самовільного залишення військової частини військовослужбовцем під час дії воєнного стану, що в свою чергу призводить до відчуття безкарності та безвідповідальності, як для підлеглого особового складу так і відповідних командирів щодо обов?язковості та неухильного виконання наказів вищим командуванням, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172- 15 КУпАП.
ОСОБА_1 у  судовому засіданні свою вину за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не визнав, пояснив що йому не було доведено до відома наказ зобов`язання проведення ним вказаного у протоколі службового розслідування, у зв`язку з чим про просив суд провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність за військові адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б КУпАП.
Частиною другою ст. 172-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до примітки до ст. 172-13 КУпАП військовими службовими особами є військові начальники, а також інші військовослужбовці, які постійно чи тимчасово займають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій чи виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Згідно зі ст. 251, 252, 280 КУпАП обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, покладається на орган, який склав протокол. Суд під час розгляду справи зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна у його вчиненні особа, та чи підтверджуються ці обставини належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є твердження про те, що останньому було доручено провести службове розслідування відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2024 №894, однак він у визначений строк такого розслідування не провів та не подав акт службового розслідування.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що зазначений наказ був доведений до відома ОСОБА_1 у встановленому порядку, що він був ознайомлений із його змістом, отримав відповідне службове доручення чи був повідомлений про встановлений строк виконання такого доручення.
Будь-яких документів, які б підтверджували ознайомлення ОСОБА_1 із наказом №894 під підпис витягу з наказу, письмового розпорядження, журналу ознайомлення або інших доказів покладення саме на нього відповідного обов`язку, до матеріалів справи не долучено.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи та не може бути єдиною підставою для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, органом, який склав протокол, не доведено належними та допустимими доказами, що на ОСОБА_1 було покладено відповідний службовий обов`язок, а також що останній був обізнаний про необхідність проведення службового розслідування та строки його виконання, а відтак не доведено і неналежного виконання ним службових обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначив, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, які за своєю природою мають ознаки «кримінального обвинувачення», повинні відповідати гарантіям ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі щодо належного доказування вини особи.
За відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували факт невиконання ОСОБА_1 покладених на нього службових обов`язків, суд доходить висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172- 15 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 172-15, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом внесення апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 09.12.2024

Суддя
Котовського міськрайонного суду
Одеської області          Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ