Справа № 183/9632/25
№ 1-кп/183/1569/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 12025042350000886 відносно:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Самарівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого монтажником металоконструкцій на ТОВ «Агроовен», розлученого, маючого трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:

31 липня 2025 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_5 знаходився біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_6 . В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раптово виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи вказаний умисел, 31 липня 2025 року, приблизно о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи при собі ніж, наблизився до ОСОБА_6 та, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, завдав йому один удар ножем в область лівої бічної поверхні нижньої третини грудної клітини, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді проникаючого сліпого колото – різаного поранення на лівій бічній поверхні нижньої третини грудної клітини з ушкодженням селезінки (01.08.2025р. – спленектомія (видалення селезінки)), що призвело до внутрішньо – черевної кровотечі, які у своїй сукупності відносяться до тяжких, які небезпечні для життя. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Вказав, що в липні 2025 року близько 22.00 години вони сиділи вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Його співмешканка ОСОБА_7 пішла в найближчий магазин, однак там був переоблік. Вона сказала, що піде в магазин, який знаходиться далі на відстані, а він вийшов на вулицю перекурити. На крильці сиділи сусіди, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , вони живуть в одному будинку. Він підійшов до них просто перекурити. Останні вживали горілку, і він з ними випив. Горілка скінчилася, і ОСОБА_6 попросив ОСОБА_10 сходити в магазин. ОСОБА_10 відмовився, сказав що він не піде, бо у нього в магазині наявний борг. Тоді він сказав ОСОБА_11 , щоб останній зателефонував ОСОБА_12 , щоб та дочекалася ОСОБА_10 , який дасть їй гроші, і вона купить горілку. ОСОБА_6 подзвонив ОСОБА_12 , і ОСОБА_10 пішов в магазин, де його мала чекати ОСОБА_12 , а він лишився з ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_10 повернулися, ОСОБА_13 пішла додому, а вони втрьох лишилися біля під`їзду розпивати горілку. До них підійшов ОСОБА_14 , і вони всі в чотирьох пішли до нього додому, де продовжили розпивати спиртні напої. ОСОБА_6 постійно до нього чіплявся, ніби він з ним воював. Він дійсно воював в минулому, але не з ОСОБА_6 , чому останній так вважав, він не знає. Вони всі в чотирьох вийшли на вулицю. ОСОБА_12 готувала їсти. Він взяв ніж, бо вони різали сосиски та помідори. Горілка знову скінчилася і ОСОБА_6 попросив ОСОБА_10 піти ще за горілкою. ОСОБА_15 пішов додому, а ОСОБА_6 почав йому пропонувати, щоб ОСОБА_7 оголилася перед ним за 1000 грн., на що він не погодився, сказав, щоб той забрав свої слова назад. На цьому ґрунті виникла сварка. Він сказав ОСОБА_6 , ще раз таке запропонуєш, наб`ю «морду», в цей час останній схватив його за шию і почав душити правою рукою. Він попросив, щоб той його відпустив, але ОСОБА_6 почав давити ще сильніше. У нього в кармані був ніж, він його дістав з карману шортів, і наніс удар, як він думав, в область стегна ОСОБА_6 . Це все було на очах у ОСОБА_10 . Ніж був його, розкладний. Після чого ОСОБА_6 його відпустив і кудись пішов. Він наніс ОСОБА_6 один удар і тільки для того, щоб ОСОБА_6 його відпустив. Потім вони його шукали, але не знайшли, гукали але він не відкликався. Потім вони пішли і розповіли ОСОБА_12 , що сталося. Після чого приїхала поліція і швидка допомога. Поліція його забрала у райвідділ. Після цієї події з ОСОБА_6 він не мав контакту, бо перебував під вартою. Свою вину визнає повністю та розкаюється, але його дії були обумовлені зухвалою поведінкою ОСОБА_6 і тим, що вони вживали велику кількість алкогольних напоїв. Зазначив, що після події його матір зустрічалась з потерпілим з приводу відшкодування коштів, ОСОБА_6 сказав, що 10 000,00 гривень йому буде достатньо, але це було на словах. Цивільній позов визнає частково, матеріальну шкоду не визнає.
Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 - її співмешканець, з яким вона разом проживає з 15.04.2022 року, ОСОБА_6 знає, як сусіда. 31.07.2025 року до них зайшов ОСОБА_6 в гості за адресою АДРЕСА_2 , де вони разом зі ОСОБА_5 проживали. ОСОБА_6 зайшов з алкогольними напоями. Вони всі випивали. Потім вони пішли в магазин, і ОСОБА_6 запропонував їй за 1 000,00 грн. показати інтимні частини свого тіла, вона сказала, що він «хворий на голову», цю розмову чув ОСОБА_16 . Коли вони прийшли з магазину, ОСОБА_15 розповів про це ОСОБА_5 . Далі вони продовжували випивати біля під`їзду. Потім вони з ОСОБА_15 пішли додому, а ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лишилися. Через деякий час прийшов ОСОБА_5 і повідомив, що він підрізав ОСОБА_6 . ОСОБА_10 бачив, що там відбувалося. Вказала, що вона пила слабоалкогольні напої, а хлопці вживали горілку, близько 4-5 пляшок. Пізніше ОСОБА_5 їй розповів, що конфлікт між ними виник через те, що ОСОБА_5 пояснював ОСОБА_6 , що не можна його дружині пропонувати те, що він пропонував. Очевидцем конфлікту вона не була, але бачила, що ОСОБА_6 хватав за шию ОСОБА_5 . Розмова про те, що ОСОБА_6 пропонував їй оголитися, була ще при ній. Вона хотіла ОСОБА_5 забрати, але вони з ОСОБА_6 ніби помирилися. ОСОБА_5 сам по собі людина не конфліктна, раніше з ОСОБА_6 конфліктів не виникало;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 знає, як односельчанина, ОСОБА_6 - його рідний брат. 31.07.2025 року близько 23.00 години до нього додому прийшов його брат ОСОБА_6 ,. який сказав, що у нього з боку тече кров, з тулубу, черевної порожнини, сказав також, що ОСОБА_18 ударив його ножем. Він одразу викликав швидку допомогу, швидка приїхала через 15-20 хвилин, посадив його в машину. Вранці подзвонив слідчий, який повідомив, що ОСОБА_6 прооперували. Наразі його брат перебуває вдома після перенесеного інсульту, який з ним стався після того випадку. Йому відомо, що було відшкодовано шкоду, але скільки і за що йому невідомо. Зазначив, що він проживає через один будинок від брата. ОСОБА_6 був тверезий. Від ОСОБА_6 знає, що до нього в лікарню приїжджав адвокат ОСОБА_5 , але подробиць не знає;
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025042350000886 від 01.08.2025 року, згідно з яким 31.07.2025 року приблизно 22.50 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , під час раптового виниклого конфлікту, завдав один удар ножем в область тулубу з лівої сторони знайомому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши тілесні ушкодження у виді проникаючого торакоабдумінального поранення зліва. ОСОБА_6 госпіталізований до лікарні. ЖЄО 35768 (т. 1 а.с. 202);
- фактичними даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 21.08.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 просить органи поліції притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , який 31.07.2025 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 наніс йому тілесні ушкодження (т.1 а.с.203);
- фактичними даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 01.08.2025 року, разом з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка відкритої місцевості, що являє вхід до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний будинок цегляний, двоповерховий. Під час огляду вхід до під`їзду освітлений, що дає змогу встановити що вхід облаштований бетонними сходами, металевими поручнями та навісом над входом. Поблизу вхідних сходинок наявні розмальовані автомобільні шини, всередині яких, наявні квіткові насадження. В ході огляду будь-яких підозрілих речей та слідів не виявлено (т.1 а.с.205-211);
- фактичними даними, які містяться в протоколі отримання зразків для експертизи, відповідно до якого, перебуваючи в приміщенні службового кабінету № 314 СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано упаковану транспортну пробірку — тампон фірми «MICROmed», строк придатності до 03.11.2027. ОСОБА_5 самостійно відкрив упаковку та дістав пробірку - тампон. Далі, відкривши ковпачок, останній дістав тампон з пробірки, самостійно помістив його до себе в ротову порожнину та провів нею щонайменше 10 разів по внутрішніх поверхнях правої та лівої щоки. Після цього ОСОБА_5 помістив тампон назад до пробірки, кінець якої було відрізано для доступу кисню. Після цього пробірку - тампон було поміщено до паперового конверту. Далі ОСОБА_5 повторив аналогічну процедуру з другою пробіркою - тампоном, яку було поміщено до того самого паперового конверту (т.1 а.с. 217);
- висновком експерта № 257/Е від 01.08.2025 року, відповідно до якого будь яких тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді на тілі підозрюваного, на момент проведення судово-медичної експертизи не знайдено (т.1 а.с.219-220);
- речовим доказом, яким, згідно з постановою про визнання речових доказів від 01.08.2025 року, визнано розкладний ніж загальною довжиною 23 см., довжиною леза 10 см. з металевою рукояткою сірого кольору, розкладний ніж загальною довжиною 16,5 см., довжиною леза 7 см., шорти джинсові чорно - сірого кольору та футболку напівсинтетичну темно - синього кольору, які знаходяться у чотирьох окремих паперових конвертах (т.1 а.с.221);
- фактичними даними, які містяться в протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 01.09.2025 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 року (т.2 а.с.9-11) в КП «Центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування Самарівського району» була вилучена медична картка стаціонарного хворого № 7483 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.12);
- висновком експерта 312/Е від 04.09.202 року, відповідно до якого при експертизі потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючого сліпого колото-різаного поранення на лівій бічній поверхні нижньої третини грудної клітини з ушкодженням селезінки (01.08.2025р - спленектомія (видалення селезінки)), що призвело до внутрішньочеревної кровотечі.
Тілесні ушкодження у виді проникаючого сліпого колото-різаного поранені лівій бічній поверхні нижньої третини грудної клітини з ушкодженням селезінки (01.08.20: спленектомія (видалення селезінки)), що привело до внутрішньочеревної кровотечі, у своїй сукупності, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя (Згідно п. 2.1.3.й.к. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.), спричинені предметом з гострим ріжучим краєм, можливо клинком ножа, та могли утворитися в строк вказаний у постанові та потерпілим (31.07.202 що підтверджується даними медичних документів та даними огляду (рубець лінійної форми темно-фіолетового кольору, щільний на дотик, розташований вище рівня навколишньої шкіри малорухливий).
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, вважаю потерпілому була спричинена, як мінімум, одна травматична дія в область нижньої третини грудної клітини.
Усі виявлені тілесні ушкодження, спричинені предметом з гострим ріжучим краєм можливо клинком ножа.
Виявлене ушкодження не несе характерологічних властивостей травмуючого предмету, що не дає можливості конкретизувати травмуючий предмет, однак ним міг предмет з гострим ріжучим краєм, можливо клинок ножа (т.2 а.с.15-16);
- речовим доказом, яким, згідно з постановою про визнання речових доказів від 01.08.2025 року, визнано медичну картку стаціонарного хворого № 7483 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.17);
- фактичними даними, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 02.09.2025 року разом з відеозаписом до нього, за участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого, останній розповів та показав, про обставини події, яка мала місце 31.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 . Так, 31.07.2025 року приблизно 22:00 годині, він знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , а саме сидів на верхній частині сходинок, при вході до під`їзду другого будинку. В цей час, до нього вийшов із будинку ОСОБА_18 , який запропонував вжити спиртні напої. На вказану пропозицію він відмовився, потім ОСОБА_18 зайшов до будинку. Через деякий час ОСОБА_18 знову спустився та завдав одного удару ножем в ліву частину тулубу, він схопив за ліву руку ОСОБА_19 та відштовхнув його сторону, в руці він тримав розкладний ніж. Механізм спричинення ножового поранення потерпілий показав на манекені за допомогою лінійки, яка імітована ножем (т.2 а.с.19-23);
- фактичними даними, які містяться в протоколі отримання зразків для проведення експертизи від 02.09.2025 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 були відібрані зразки крові із вказівного пальця правої руки на стерильний марлевий тампон (т.2 а.с.24);
- висновком експерта № 322/Е від 04.09.2025 року, відповідно до якого при експертизі потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді проникань сліпого колото-різаного поранення на лівій бічній поверхні нижньої третини грудної клітини з ушкодженням селезінки (01.08.2025р - спленектомія (видалення селезінки)), що привело до внутрішньочеревної кровотечі.
Встановлення обставин події не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою слідчих органів. Механізм виникнення виявлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, не суперечить механізму на який він вказує в ході проведення слідчого експерименту, який проводився 02.09.2025р., за його участі (т.2 а.с.26-27);
- фактичними даними, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 04.09.2025 року разом з відеозаписом до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 під час якого, останній розповів та показав, про обставини події, яка мала місце 31.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 показав, як він наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 . Показав, як він був розташований відносно до потерпілого ОСОБА_6 на сходах у під`їзді, а саме він сидів на одній із сходинок під`їзду, а потерпілий ОСОБА_6 стояв біля сходів обличчям до нього. Далі він розповів, що у нього з ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого останній став лівою ногою на одну сходинку та схопив його за ліве плече правою рукою, у відповідь на це ОСОБА_5 дістав з правої кишені шортів, в яких він був одягнутий, розкладний ніж, розклав його та, тримаючи ніж у правій руці, наніс один удар лезом ножа у лівий бік тулубу потерпілого ОСОБА_6 . Також пояснив, що тримав ніж за середину леза, з метою не потрапляння леза повністю в тіло. Одразу після нанесення удару ножем потерпілий ОСОБА_6 самостійно пішов з місця події (т.2 а.с.31-33);
- висновком експерта № 333/Е від 10.09.2025 року, відповідно до якого встановлення обставин події не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою слідчих органів. Механізм виникнення виявлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, не суперечить механізму на який вказує підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту, який проводився 04.09.2025 року, за його участі (т.2 а.с.35-36);
-висновком експерта № 3651/3916-БД від 18.09.2025 року, відповідно до якого при дослідження зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою ВА0 (т.2 а.с.50-51).
Судом також досліджені: висновок експерта № 3651/3918-БД від 29.09.2025 року, відповідно до якого на розкладному ножі з металевою рукояткою (об`єкти №№1-4) наявність крові не встановлена. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини в об`єктах №№1-4 не знайдені. Оскільки на розкладному ножі з металевою рукояткою (об`єкти №№1-4) наявність крові, клітин з ядрами та мікрочасток тканин людини не встановлена, дані питання слідчого відповіді не підлягають. На розкладному ножі з рукояткою коричневого кольору (об`єкти №№5-7) наявність крові не встановлена. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини із об`єктах №№5-7 не знайдені. Оскільки на розкладному ножі з рукояткою коричневого кольору (об`єкти №№5-7) наявність крові, клітин з ядрами та мікрочасток тканин людини не встановлена, дані питання слідчого відповіді не підлягають (т.2 а.с.41-44); висновок експерта № 3651/3917-БД від 17.09.2025 року, відповідно до якого на представлених на дослідження шортах «чорно-сірого кольору» (об`єкти №№ 1-4), наявність крові не встановлена. Враховуючи відповідь на попереднє питання, ці питання слідчого відповіді не підлягають. На представлених на дослідження футболці «темно-синього кольору» (об`єкти №№5-10), наявність крові не встановлена. Враховуючи,відповідь на попереднє питання, ці питання слідчого відповіді не підлягають (т.2 а.с.46-48).
Зазначені докази є допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, однак суд вважає за необхідне визнати зазначені докази неналежними, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінивши кожен доказ окремо з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, суд приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства зач.1 ст.121 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Відповідно до статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Крім того, статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
У кожному випадку застосування ст. 69 КК суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. 
В даному випадку, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який є тяжким, за місцем проживання характеризується негативно.
Однак, обставинами, які пом`якшують покарання  ОСОБА_5 , суд визнає:
його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; 
активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилося у тому, що, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, ОСОБА_5 вину свою у спричиненні тілесного ушкодження не заперечував, давав зізнавальні показання, добровільно приймав участь у слідчому експерименті;
добровільне відшкодування заподіяної шкоди в сумі 70 000,00 гривень.
Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має трьох неповнолітніх дітей. 
Обвинувачений неодноразово зазначав, що бажає вибачитися перед потерпілим, однак не має такої можливості, оскільки перебуває під вартою, а потерпілий жодного разу в судове засідання не з`явився.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
В свою чергу, суд надаючи оцінку поведінці потерпілого ОСОБА_6 в ході конфлікту, який є предметом даного судового розгляду, враховує показання свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила, що ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пропонував їй непристойні речі, в тому числі, у присутності її співмешканця ОСОБА_5 , що, на думку суду, могло спровокувати реакцію ОСОБА_5 . 
Крім того, в ході судового розгляду судом, прокурором та адвокатом вживалися неодноразові заходи, направлені на забезпечення можливості допитати потерпілого ОСОБА_6 , зокрема, в режимі відео конференції.
Однак, ані потерпілий, ані його представник в судове засідання жодного разу не з`явилися, позицію щодо можливого покарання, відшкодованої шкоди, потерпілий не висловив. 
За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин, наявність декількох пом`якшуючих обставин, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні і, на переконання суду покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі, однакусі вищевказані обставини, на думку суду, можуть бути передумовою для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК, а саме призначення покарання нижче від найнижчої межі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, про стягнення зі  ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 30 000,00 грн., моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн., суд прийшов до наступних висновків.
Позов обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому спричинена матеріальна шкода у вигляді витрат на лікування та придбання ліків з метою відновлення здоров`я. 
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди суд бере до уваги посилання позивача на виписний епікриз № 17483 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , КТ органів грудної клітини, КТ органів черевної порожнини малого тазу (т.1 а.с.130-132), однак суд у якості належних доказів може враховувати лише чеки, які супроводжуються рецептом (тобто призначенням лікаря), однак зазначених призначень, позивачем надано не було. 
А відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку з тим, що позивач, в порушення вимог ст. ст. 80, 81 ЦПК України, не довів її наявність.
Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом статей 23, 1167 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає встановленим, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: фізичному болю та стражданнях яких він зазнав в зв`язку зі спричиненими тілесних ушкоджень; моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я під час вчинення злочину; душевних стражданнях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесних ушкоджень, які потребували часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого.
При визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із засудженого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд виснує, що вона встановлена з урахуванням перенесеного потерпілим стресу, порушенням способу його життя, пов`язаного з лікуванням, погіршенням стану здоров`я та проходженням курсу лікування.
При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 100 000,00 грн.
Разом з тим, відповідно до квитанцій та розписок, наданих суду, в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 в ході судового розгляду, відшкодовано 70 000,00 грн., а саме:
12.01.2026 року - 1 000,00 грн.;
06.02.2026 року - 2 000,00 грн.;
07.02.2026 року - 7 000,00 грн. – квитанції (т.2 а.с.54-56);
03.03.2026 року – 15 000,00 грн.;
03.03.2026 року – 35 000,00 грн. - розписки потерпілого ОСОБА_6 (т.2 а.с.88-89);
15.04.2026 року - 5 000,00 грн. – квитанція (т.2 а.с.113); 
08.06.2026 року - 5 000,00 грн., (т.2 а.с.135).
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди в ході судового розгляду сплатив потерпілому ОСОБА_6 70 000,00 гривень, а тому суд вважає, що з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди, з урахуванням відшкодованої, має бути стягнуто 30 000, 00 гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід, обраний обвинуваченому  ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили, оскільки на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні та продовженні застосування обвинуваченому цього виду запобіжного заходу.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_5 час тримання його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 01 серпня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний – тримання під вартою.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2025 року на розкладний ніж, загальною довжиною 23 см., довжиною леза 10 см. з металевою рукояткою сірого кольору, розкладний ніж, загальною довжиною 16,5 см., довжиною леза 7 см., шорти джинсові чорно – сірого кольору та футболку напівсинтетичну темно – синього кольору – скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази: 
-ніж загальною довжиною 23 см., довжиною леза 10 см. з металевою рукояткою сірого кольору, розкладний ніж загальною довжиною 16,5 см., довжиною леза 7 см., шорти джинсові чорно - сірого кольору та футболку напівсинтетичну темно - синього кольору – знищити.
-медичну картку стаціонарного хворого № 7483 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – повернути за належністю КП «Центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування Самарівського району».
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок 
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 – відмовити.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя       ОСОБА_1