печерський районний суд міста києва
Справа № 757/48898/26-к 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 вересня 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі: 
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві та в режимі відеоконференцзв`язку клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_5 , 
підозрюваний - ОСОБА_4 , 
захисник - адвокат ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025 відповідає вимогам ст. 182, 184 КПК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 1 ст. 361-1, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 190 КК України.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у розповсюдженні та збуті шкідливого програмного засобу, призначеному для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.
08.09.2026 ОСОБА_4 у порядку ст.ст. 276-278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.
Як предмет злочину комп`ютерні програми (програмні засоби) повинні бути шкідливими, тобто здатними забезпечити несанкціонований доступ до інформації, а також змінити, знищити, пошкодити, заблокувати комп`ютерну інформацію чи ту, яка передається мережами електрозв`язку. 
Розповсюдження шкідливих програмних чи технічних засобів - це оплатна чи безоплатна передача у будь-який спосіб зазначених засобів відносно широкому і невизначеному колу осіб (фізичних чи юридичних), навіть через систему Інтернет. 
У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.11.2024, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має навички у сфері використання комп`ютерного програмного забезпечення, програмування та соціальної інженерії, виник злочинний умисел, спрямований на розповсюдження шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.
На реалізацію вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи власний обліковий запис « ОСОБА_8 », доступний для зареєстрованих користувачів за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент вчинення злочину - ІНФОРМАЦІЯ_3 на форумі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в мережі Інтернет, доступному за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 (на момент вчинення кримінального правопорушення - ІНФОРМАЦІЯ_5 розмістив 3 текстові публікації, доступні для зареєстрованих користувачів за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 (на момент вчинення злочину - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), серед яких одну - 13.11.2024 із можливістю завантаження програмного забезпечення з назвою «[ICS] Mnemonic Search v8». 
У цій публікації розміщено вкладку « ОСОБА_9 », при відкритті якої відображався сервіс збереження файлів «Sendspace», (на час вчинення кримінального правопорушення був доступний за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 Внаслідок відкриття цього сервісу ОСОБА_10 22.08.2025 було вивантажено файл типу «rar» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », об`ємом 24,87 MB, в якому розміщено інший файл формату «exe» із назвою «ICSMnemoSearch.exe».
Внаслідок таких дій ОСОБА_4 вчинив закінчений злочин, оскільки, моментом закінчення кримінального правопорушення є момент здійснення усіх необхідних дій для передачі у будь-який спосіб невизначеному колу осіб шкідливого програмного забезпечення, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційно-аналітичної системи та електронно обчислювальної машини, а не момент фактичного ознайомлення конкретною особою.
Відповідно до висновку експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності від 28.10.2025 № 447/1-8/25 за результатами проведення судової комісійної комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 12025000000002296 вивантажений 22.08.2025 на вказаному форумі під зазначеною публікацією електронний файл « ОСОБА_11 », розміщений в директорії «mnemwow_search.rar», містить ознаки шкідливого програмного забезпечення. Зокрема: за результатами сканування антивірусною програмою ESET Online Scanner, електронний файл «ICSMnemoSearch.exe», ідентифікується як шкідливе програмне забезпечення «Generik.GWJHUAR троян».
Згідно з описовою частиною цього висновку основним завданням трояна, тобто троянської програми («троянського коня»), є проникнення в систему під виглядом корисної або хоча б невинної програми. На відміну від вірусів і хробаків, троянські програми не мають здатності до подальшого самовідтворення.
Такі програми створюються для знищення, блокування, зміни або крадіжки інформації, порушення роботи комп`ютерів чи комп`ютерних мереж.
Основні дії, які можуть виконувати різні види троянських програм:
- крадіжка інформації, що відноситься до фінансової діяльності, - інформації для доступу до платіжних систем Internet-банкінгу, систем клієнт-банку та електронних грошей; номерів пластикових карт та імен їх власників;
- крадіжка облікових записів (логіну і пароля) для доступу до популярних ресурсів і програм (наприклад, соціальних мереж Facebook, Twitter, програм для спілкування). Зібрана троянською програмою інформація може використовуватися для подальшого розповсюдження шкідливого програмного засобу, розсилки помилкової і компрометуючої інформації про власника або для вимагання коштів в обмін на повернення доступу до вкрадених акаунтів. Крадіжка такої інформації негативно позначається на її власникові та часто призводить до втрати фінансових і особистих контактів, а також до виникнення резонансних скандалів у випадку публікації неправдивої інформації від імені власника;
- крадіжка адрес електронної пошти, збережених на комп`ютері. Зібрані таким чином адреси в подальшому використовуються для розсилки спаму або поширення шкідливого програмного засобу;
- перетворення комп`ютера на проксі-сервер. У цьому випадку уражений комп`ютер використовується автором троянської програми для анонімного доступу до ресурсів Інтернету з метою вчинення злочинних дій, зокрема DoS-атак на інші комп`ютери і ресурси, віддаленого злому систем. У разі розслідування інциденту підозра може впасти на власника ураженої троянською програмою машини, а не на особу, яка безпосередньо вчинила протиправну дію;
- приховане від користувача завантаження та встановлення на комп`ютер небажаних програм, таких як рекламні системи, шкідливі програми і віруси;
- несанкціоноване користувачем звернення до веб-сторінок. Цей вид троянської програми слугує для збільшення відвідуваності зазначеного в троянській програмі сайту з метою підвищення його популярності та, відповідно, збільшення заробітку власника сайту, оскільки чим більшій кількості користувачів буде показано рекламу, тим більше коштів отримає власник сайту від рекламодавця;
- псування даних або блокування нормальної роботи комп`ютера. Після того, як комп`ютер перестає нормально функціонувати, користувачеві висувається вимога сплатити за розблокування комп`ютера за допомогою SMS або системи електронних грошей. Найчастіше після оплати комп`ютер так і залишається в неробочому стані;
- ведення стеження за користувачем (перехоплення інформації, що вводиться з клавіатури, знімки екрана), яка в подальшому пересилається зловмиснику;
- знищення всієї інформації на комп`ютері без можливості її відновлення.
У своєму профілі на вказаному форумі ОСОБА_4 вказав ключові слова своєї діяльності, серед яких: «CryptoBase», «Code», «Inject», «Dump», що свідчить про те, що він позиціонував себе як особа, яка займається програмуванням і технічними операціями з програмним забезпеченням та даними, зокрема у сфері криптовалютної інфраструктури, впровадження коду та отримання/вивантаження даних та підтверджує усвідомлення ним шкідливих властивостей вказаного програмного засобу (файлу «ICSMnemoSearch.exe»).
Беручи до уваги викладене, ОСОБА_4 , володіючи спеціальними навичками у сфері використання комп`ютерного програмного забезпечення, програмування та соціальної інженерії, що підтверджується, зокрема, зазначеними ним у власному профілі на форумі ключовими словами діяльності («CryptoBase», «Code», «Inject», «Dump»), які свідчать про його спеціалізацію щодо розробки шкідливого коду, експлуатації вразливостей інформаційних систем та несанкціонованому заволодінні й виведенні масивів даних, усвідомлюючи шкідливий характер розповсюджуваного програмного засобу і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 13.11.2024 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи власний обліковий запис « ОСОБА_8 », розмістив на форумі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в мережі Інтернет текстову публікацію із посиланням на сервіс зберігання файлів «Sendspace», перейшовши за яким невстановлене коло осіб мало можливість вивантажити файл «mnemwow_search.rar» із вкладеним шкідливим засобом (файлом «ICSMnemoSearch.exe»), здатним до знищення, блокування, зміни чи викрадення інформації, несанкціонованого доступу до систем, перехоплення облікових даних та встановлення прихованого контролю над ураженим пристроєм, тобто призначеним для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що і було реалізовано щонайменше однією особою 22.08.2025.
Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, а також необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження, необхідно застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу просив задовольнити у повному обсязі, визначивши підозрюваному заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підозрюваний у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. 
Захисник підозрюваного - адвокат у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши про необгрунтованість та надуманість підозри, а також не доведеність ризиків, зазначених органом досудового розслідування у клопотанні. Просив застосувати менш обтяжливий запобіжний захід.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та вивчивши доводи, яким воно обгрунтовується, письмові заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Так, слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 1 ст. 361-1, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 190 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження 08.09.2026 ОСОБА_4 у порядку ст.ст. 276-278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.
Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, основні з яких, долучено до матеріалів клопотання.
Вручене ОСОБА_4 повідомлення про підозру повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, № 182).
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.
Факти та відомості, які були озвучені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, ОСОБА_12 міг вчинити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру. У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, вказав, що «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».
Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.
А відтак доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є безпідставними. 
Крім того, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що питання правильності кваліфікації дій підозрюваної особи, як і наявності чи відсутності в її діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду.
Так, метою застосування запобіжного заходу згідно зі ст. 177 КПК України, серед іншого, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від слідчого, прокурора чи суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу у застави до підозрюваного ОСОБА_4 є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з тим, що підозрювана особа може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Йому відомий зміст повідомленої підозри та обсяг зібраних доказів, включно зекспертним висновком. Характер інкримінованих дій свідчить про навички конспірації, використання декількох акаунтів, криптовалютних розрахунків та віддаленої цифрової інфраструктури, що об`єктивно полегшує ухилення від органу досудового розслідування і суду, у тому числі шляхом зміни місця перебування, використання анонімних засобів комунікації та приховування джерел доходу.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» за №7064/05 від 01.06.2006, неодноразово відзначав, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів». Також ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слід зазначити таке.
Наявність цього ризику обґрунтовується тим, що предметом розслідування у даному кримінальному провадженні є цифрові докази: електронні файли, листування в месенджері Telegram, дані форумного профілю, криптовалютні адреси, серверна та доменна інфраструктура, журнали доступу, ключі доступу та інші відомості, які можуть бути швидко видалені, змінені або приховані. Частину технічної інфраструктури та повний обсяг цифрових носіїв, пов`язаних зі збутом і налаштуванням шкідливого програмного засобу, на цей час не встановлено. З огляду на спеціальні знання підозрюваного у сфері комп`ютерних технологій, криптовалютних сервісів і серверної інфраструктури цей ризик є реальним, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик незаконно впливати на свідків, спеціаліста та інших учасників кримінального провадження, обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані усі свідки кримінального правопорушення. 
має місце, оскільки ОСОБА_4 перебуваючи без належних процесуальних обмежень, може узгоджувати позиції із заявником, схиляти його до зміни або ненадання показань, приховування цифрових доказів чи уникнення явки до органу досудового розслідування та суду. З огляду на те, що показання свідка і відомості від таких осіб можуть мати істотне значення для досудового розслідування, зазначений ризик зберігається до моменту безпосереднього дослідження відповідних доказів судом.
Крім того, слід враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. 
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. 
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Однак, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а клопотанні зроблене лише формальне посилання на них.
З урахуванням зазначених відомостей у сукупності вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім застави, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .
Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Пунктом другим ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини в професійному середовищі, яке сформувало обставини для такої діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому, має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Потрібно не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. 
Необхідність визначення розміру застави саме в такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави. 
Водночас відповідно до вимог ст. 178 КПК України судом крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, поряд з іншими обставинами, оцінюється майновий стан підозрюваного.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного обґрунтоване та підлягає задоволенню. Застосовуючи такий захід, слідчий суддя виходить з того, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим у ході розгляду цього клопотання.
Проте, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, майновий стан підозрюваного, того, що розмір застави не повинен обмежуватись лише сумою майнової шкоди та бути надто непомірною для підозрюваного та у достатній мірі повинна гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, вважаю за належне призначити заставу у розмірі, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, щодо обставин, які у ньому досліджуються;
- здати на зберігання до ЦМУ Державної міграційної служби у м. Дніпро та Дніпропетровської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У частині 5 статті 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, за своїм характером не є занадто обтяжливими для ОСОБА_4 та зможуть запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та у цьому кримінальному провадженні, знищення, спотворення речових доказів.
Зі змісту ч. 4 ст. 176, ч. 7 ст. 194 та ч. 2 ст. 196 КПК України вбачається, що вказані норми наділяють слідчого суддю правом у період, коли досудове розслідування в рамках певного кримінального провадження ще триває (до його закінчення), вирішувати питання щодо обрання особі запобіжного заходу, але вони не обмежують тривалість застосування такого заходу строками досудового розслідування. Вказане питання регулюється ч. 7 ст. 194 КПК України, у відповідності до якої строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не може становити більше двох місяців.
Крім того, за приписами ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний запобіжний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу в частині покладення/продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст. 203 КПК України. При цьому, судовий контроль за дотриманням прав підозрюваного у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який у тому числі може приймати рішення щодо застосування та продовження строку застосування до підозрюваного запобіжних заходів. Таким чином, враховуючи зазначені вище положення Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає, що термін дії обов`язків має бути визначений в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.11. 2026 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182, 193-196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, 
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Застосувати у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.
Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:
Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві
ЄДРПОУ банку: 26268059;
р/р UA128201720355259002001012089
Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.
МФО 820172;
Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).
Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 12025000000002296 від 15.08.2025.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, щодо обставин, які у ньому досліджуються;
- здати на зберігання до ЦМУ Державної міграційної служби у м. Дніпро та Дніпропетровської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 08 листопада 2026 року.
У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1