Справа № 675/922/26 
Провадження №  3/675/193/2026  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Ізяслав
Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Хмельницькій області про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, РНОКПП - НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и в :
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту постанови – ОСОБА_1 ) у період часу з 13.03.2026 по 24.03.2026 в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , порушив порядок проведення господарської діяльності, а саме реалізовував алкогольні напої без використання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі торгівлі алкогольними напоями, чим порушив вимоги п. 7 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, однак просив врахувати, що таке правопорушення не призвело до заподіяння значної шкоди ані державі, ані суспільству.
Повідомив, що порушення було усунуто негайно після його виявлення, шляхом поновлення відповідної ліцензії, оскільки строк дії останньої сплив, а він не своєчасно зреагував на це в силу перебування бухгалтера на лікарняному.
Разом з цим, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративним правопорушення є порушення провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
У відповідності до п. 7 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Так, винуватість ОСОБА_1 , крім його зізнавальних пояснень, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: даними протоколу про адміністративне правопорушення №2068/22-01-07-05 від 29.05.2026, актом фактичної перевірки №10370/22-01/07-05/3014909230, реєстром фіскальних чеків.
Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, поза розумним сумнівом, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою). Визначення тяжкості адміністративного правопорушення нормами КУпАП не передбачено.
Згідно «Примітки» до ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.
Законодавцем не встановлено заборони щодо можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1КУпАП, оскільки такої заборони у примітці до ст. 22 КУпАП немає.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, а також його наслідкам.
Звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення є не обов`язком, а дискреційними повноваженнями юрисдикційного органу, посадової особи, що здійснюється ними відповідно до вимог ст. 24 КУпАП на стадії розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим зазначений орган або посадова особа зобов`язані ретельно розглянути і проаналізувати всі сторони вчиненого порушення, оцінити обстановку його вчинення, наслідки, що настали, переконатися, що цим правопорушенням не заподіяно значної шкоди суспільству, державі або окремим громадянам. Також слід ураховувати особистість правопорушника, обставини, що обтяжують чи пом`якшують його вину, наявність інших умов, що дозволяють досягти виховної і превентивної мети усного зауваження.
Зазначені положення кореспондуються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 17 постанови від 03.06.2005 №8, згідно яких, суди, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
В ході розгляду даного провадження встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується як за місцем проживання, так і місцем провадження підприємницької діяльності виключно позитивно, вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, запевнив суд у недопущенні подібних правопорушень у майбутньому.
Крім того, враховую характер вчиненого правопорушення, що полягало у здійсненні протягом нетривалого часу торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, а також максимально термінове усунення допущених порушень шляхом отримання такої ліцензії, що підтверджено документально.
Тим самим, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, нетривалий час торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії - 6 днів, сума проданого, що склала - 1902 грн., обставини, що пом`якшують відповідальність: щире каяття, визнання вини, і відсутність, таких обставин, що обтяжують відповідальність, ненастання тяжких наслідків, вважаю достатнім застосування до правопорушника усного зауваження із звільненням від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано, що дії ОСОБА_1 , хоча і становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не спричинили значної шкоди державним інтересам.
Вважаю, що звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення йому усного зауваження, в даному конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.
Отже, з урахуванням наведених обставин, характеру та обставини вчинення адміністративного правопорушення, його наслідків для суспільства, відомостей, що характеризують його особу, вважаю доцільним закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП та, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 164, 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
П о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення за ст. 22 КУпАП, і обмежитися усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя      Олександр Король