| | Справа № 304/980/26 Провадження № 3/304/432/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

| 06 серпня 2026 року | м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Перечин) Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України, 

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи 23 квітня 2026 року підданою адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своїх малолітніх доньок – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких 23 травня 2026 року близько 20.00 год залишила без нагляду за місцем проживання у АДРЕСА_1 , а також відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка 16 травня 2026 року о 19.50 год пішла з дому та не поверталася близько тижня. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, однак поштові відправлення повернуті на адресу суду з причини відсутності адресата за вказаною у протоколі адресою місця проживання; причини неявки суду не повідомляла, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. 
З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).
Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769394 від 17 травня 2026 року та серії ВАД № 769396 від 28 травня 2026 року; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Оленя А. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 23 травня 2026 року № 1687, згідно з яким заявниця ОСОБА_4 повідомила про зникнення дитини; копією постанови Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП; письмовими поясненнями заявниці ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 17 та 28 травня 2026 року, та малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 28 травня 2026 року.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у суду відсутні, а тому, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, та дають судді підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно з ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. 
Оскільки обидва адміністративні правопорушення, що вчинені ОСОБА_1 , передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції вказаної частини статті, що у свою чергу буде достатнім для досягнення мети, передбаченої статтями 1, 23 КУпАП.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2026 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк звернення постанови для виконання – три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

| Суддя: | Ганько І. І.