Провадження № 2/641/748/2026 	Справа № 641/8175/25 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 липня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зелінської І.В.,
за участю секретаря Земляної А.А.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 в особі представника –адвоката Врагової І.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , уточнивши який, просив зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04.03.2024 року. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 .. На даний час позивач не має можливості в повній мірі реалізувати своє право власності –зареєструватись в належному йому житлі, оскільки на вказаній квартирі є обтяження –арешт нерухомого майна, накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.09.2016 року. Вказаний арешт був накладений в рамках цивільної справи з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення боргу, у вказаній справі ОСОБА_2 не був залучений та не приймав участі. На теперішній час не існує необхідності у забезпеченні позову та обтяженні майна, оскільки ця квартира не належить ОСОБА_4 , а належить ОСОБА_2 , оскільки його право власності на квартиру АДРЕСА_1 відновлено.
У справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов суду не подали.
Третя особа до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.09.2016 року у справі №641/7007/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.03.2024 року у справі №641/7941/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння позов ОСОБА_2 задоволено, витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 належне йому на праві власності майно- квартиру АДРЕСА_1 , набуту ним на підставі договору дарування, укладеного 23.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А..
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 10.03.2025 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 04.03.2025 року на підставі рішення Леніського районного суду м. Полтави від 04.03.2024 року у справі №641/7941/21.
Згідно Інформації з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.09.2025 року за ОСОБА_2 28.02.2011 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 23.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А., р.№358. Крім того, зареєстровано обтяження 27.09.2016 року у виді заборони на нерухоме майно, на підставі ухвали суду від 23.09.2016 року у справі №641/7007/16-ц, особа, в інтересах якої встановлено обтяження, ОСОБА_3 .
Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Вл
асникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником квартири  АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 23.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО, р.№358 та рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.03.2024 року у справі №641/7941/21 було витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 . 
На вказану квартиру ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.09.2016 року у справі №641/7007/16-ц про вжиття заходів забезпечення позову було накладено арешт у виді заборони відчуження.
При цьому, сторонами у справі № 641/7007/16-ц були ОСОБА_3 (позивач) та ОСОБА_7 (відповідач). 
Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).
Водночас, суд враховує, що право власності на спірну квартиру належить позивачу та останній є особою, яка не була учасником судового процесу у справі №641/7007/16-ц.
Правова природа забезпечення позову полягає у тимчасовому обмеженні певних прав особи з метою гарантування реального виконання можливого судового рішення. Такі заходи мають допоміжний та тимчасовий характер, а їх існування є виправданим лише за умови наявності правового зв`язку між майном, на яке накладено обмеження, та предметом спору.
Разом із тим матеріали справи не містять доказів того, що позивач був учасником справи №641/7007/16-ц, що до нього пред`являлися будь-які вимоги або що належне йому майно було предметом спору між сторонами зазначеної справи.
За таких обставин подальше збереження арешту на майно позивача фактично створює необґрунтовані та непропорційні обмеження його права власності, оскільки позбавляє його можливості вільно розпоряджатися належною йому квартирою без існування достатньої правової підстави для такого втручання.
З урахуванням установлених обставин суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами належність йому права власності на спірну квартиру, наявність чинного арешту, який обмежує його право розпорядження майном, а також відсутність правових підстав для подальшого збереження такого обтяження.
Збереження арешту за відсутності належного правового обґрунтування суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у статті 3 ЦК України, а також призводить до невиправданого та непропорційного втручання у право власності позивача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що існуючий арешт створює триваючі перешкоди у здійсненні позивачем правомочностей власника, а тому порушене право підлягає судовому захисту шляхом звільнення квартири  АДРЕСА_1  з-під арешту.
Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна – квартири АДРЕСА_2 , запис про обтяження №16601440, зареєстровано: 27.09.2016, підстава обтяження: ухвала суду, серія та номер справи №641/7007/16-ц, провадження №2-з/641/73/2016, виданий 23.09.2016, видавник Комінтернівський районний суд м. Харкова. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем або третьою особою в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .
Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_6 .
Рішення суду ухвалено 06.07.2026 року.

Суддя І.В.Зелінська